HJ. MÖLLER, LÖVMOSSORNAS UTBREDNING I SVERIGE. 35 



Bäst trives Polytrichum attenuatum i lövskogar och bäst 

 utvecklad synes den vara på fuktiga ställen å något beskug- 

 gade platser i de skånska bokskogarna, varest den på för- 

 multnade trästubbar kan bilda tuvor om ^2 meter i diame- 

 ter. Eljest växer den i vad slags skog som helst t. o. m. barr- 

 skog. Hälst tyckes den föredraga skogsmylla rik på humus- 

 ämnen. Även växer den i klippspringor och på jordtäckta 

 berg, där den kan betäcka stora ytor. Arten har ej, såsom 

 fallet ofta är med Polytrichacéerna, avsky för kalk. I det 

 stora hela kan arten sägas vara en rätt utpräglad skuggväxt. 

 I dess sällskap anträffar man Hylocomium triquetrum (L.) 

 Br. eur. och proliferum (L.) Lindb., Dicranum scoparium 

 (L.) Hedw., Thuidium tamariscifolium (Neck.) Lindb., Pla- 

 giochila asplenioides (L.) Dum., Astrophyllum hornum (L.) 

 Lindb., Climacium dendroides (L.) Web. & Mohr. 



Polytrichum attenuatum är i Sverige i allmänhet en låg- 

 landsmossa men kan, om man medräknar var. brachycaule, 

 dock stiga upp mot trädgränsen, som den likväl aldrig över- 

 skrider. På platser belägna mer än något hundratal meter 

 över havsytan är arten sällsynt. I Lycksele lappmark vid 

 Tärna har jag anträffat den såsom var. brachycaule på bortåt 

 600 meters höjd över havet liksom vid Merkenes i Arjepluogs 

 socken i Pite lappmark. Såvidt jag kunnat finna, är Skuru- 

 dalshöjden i Åre socken i Jämtland den högst belägna punkt 

 — 700 meter — , på vilken arten anträffats. Man känner 

 arten från södra och mellersta Sveriges alla landskap. Dess 

 nordligast kända lokal för huvudformen är Nora i Ångerman- 

 land på 62° 52' n, br., under det att arten såsom var. brachy- 

 caule går ända upp till Merkenes i Arjepluogs socken i Pite 

 lappmark på 66° 40' n. br. I hela Norrland tyckes arten 

 vara sällsynt. Ännu har jag ej sett exemplar från Härje- 

 dalen eller Åsele lappmark. 



I Norge är Polytrichum attenuatum ingen sällsynthet i 

 kusttrakterna och går ända upp i Tromsö amt till 69° 41' n. 

 br. ; i Finland håller sig arten uteslutande till de södra pro- 

 vinserna under det att den är spridd över hela Danmark. 

 För övrigt är arten känd från hela Europa och Nord-Amerika, 

 från Japan, Kaukasus och Syrien i Asien samt från Alger, 

 Azorerna och Madeira i Afrika. 



Svenska exemplar av arten ingå i följande exsickat: 



