44 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 17. N:0 4. 



längd, från en platt-konvex med orangeröd rand försedd bas ut- 

 draget i ett långt smalt, snedt och blekt spröt, nästan av urnans 

 längd. Sporer 0,008 — 0,010 mm, ockergula, svagt punkterade. 



Ovanstående beskrivning är hämtad från Limpricht^, 

 som i en not tillägger, att Polytrichum decipiens står, om man 

 summerar ihop karaktärerna, mellan alpinum och formosum 

 men kan icke betraktas som hybrid mellan dessa två arter, 

 ty byggnaden av bladlamellernas marginalceller pekar på 

 commune och med denna art visar dess kapsels byggnad inga- 

 lunda någon släktskap. 



Angående Polytrichum decipiens^ synonymik, arträtt och 

 systematiska ställning är rätt mycket skrivet. I referatet 

 över Polytrichacese i Limpricht's Die Laubmoose Deutsch- 

 lands, Oesterreichs und der Schweiz säger referenten Geheeb^: 

 »Nach brieflicher Mittheilung Verfs. an Ref. (18. Juni 1894) 

 ist Polytrichum decipiens identisch mit P. Ohioense Rew. & 

 Card.^ auf Nord- Amerika, und dieser Name muss den Vorzug 

 erhalten». Emellertid visar H. Lindberg* i sin uppsats On 

 some species of Polytrichum, att de äro från varandra väl 

 skilda arter. Limpricht ställer arten som redan nämnts 

 mellan alpinum och attenuatum, men betonar, att den på 

 grund av lamellernas byggnad visar släktskap med com- 

 mune. LoESKE^ däremot anser den föga besläktad med al- 

 pinum och commune och uppfattar den som varietet av atte- 

 nuatum. Om man fäster vikt vid lamellernas byggnad, kan 

 den ej upptagas som varietet av attenuatum utan bör givetvis 

 betraktas som egen art men placeras nära attenuatum.. 



Limpricht uppgiver, att Polytrichum decipiens habitu- 

 ellt liknar P. alpinum, men den är snarast lik former av P. 

 attenuatum. Från denna skiljes den därigenom att lamell- 

 kanten, sedd från sidan, är krenulerad, beroende på att mar- 

 ginalcellerna äro överskjutande och förtjockade, samt på 

 de i tvärsnitt upptill breda marginalcellerna. Från P. com- 

 mune skiljes den genom sina i tvärsnitt oregelbundna mar- 

 ginalceller, som aldrig ha någon djup fåra. Från P. com- 

 mune var. perigoniale och var. minus skiljes den genom det 

 färre (4 — 6) antalet cellrader i lamellerna samt därpå, att 



^ LiMPKiCHT 3, del II, sid. 618. 



^ Geheeb, sid. 11. 



^ Renauld & Cardot, sid. 11. 



* H. Lindberg 1, sid. 337. 



* LoESKE 2, sid. 72. 



