HJ. MÖLLER, LÖVMOSSORNAS UTBREDNING I SVERIGE. 65 



Stam mycket utdragen, slak och utan filtludd. Blad långa 

 och smala, i torrt tillstånd tillbakaböjda och vridna, samt långt 

 avlägsnade från varandra så att slidorna äro blottade. 



Såvidt jag kunnat finna, har någon svensk lokal för Poly- 

 trichum commune var. uliginosum ej uppgivits i vår litteratur. 

 Såsom svensk namnes den första gången i min Förteckning 

 öfver Skandinaviens växter. 2. Mossor.^ 



Det är med denna varietet som med alla andra inom 

 släktet Polytrichum, att det finns övergångar till huvudfor- 

 men. I våra herbarier finnas flera gamla exemplar av varie- 

 teten, fastän de ej hållits skilda från huvudformen. 



Polytrichum commune var. uliginosum är den mest hygro- 

 fila formen av arten och anträffas i beskuggade skogskärr, 

 myrar och torvmossar, där den ensam, dödande nästan all 

 annan vegetation, kan täcka stora ytor. Vanligen är stammen 

 mycket lång och kan nå upp till närmre en meter samt är 

 utan gensägelse vår största mossa. I allmänhet uppträder 

 den steril. 



Varieteten är tämligen allmän och har säkerligen samma 

 utbredning som huvudformen. Det är huvudsakligen en låg- 

 landsform, som i varje fall ej går över trädgränsen. Högst 

 belägna fyndorten Nieras i Gällivare socken i Lule lappmark 

 är belägen ungefär 500 meter över havet. 



Utanför Sverige har varieteten ungefär samma utbred- 

 ning som huvudformen. 



Varietetens utbredning i Sverige. 



Skåne. Stenestad 1918 O. Palmgren. Brunnby 1918 

 S. Medelius. Tosjö 1918 J. Gustafsson. Gryt 1919 M. 

 (S. L. G.). 



Blekinge. Asarum fr. 1918 Md. 



Småland. Halltorp 1866 P. A. Westling (L.). Madesjö 

 1914 Md (S.). Hälleberga 1907 M. (S. L.). 



Öland. Boda 1917 M. (S. L. G.). 



Västergötland. Ljushult 1908 G. Nelson. Toarp fr. 

 1910 A. O. Olson (S.). Strängsered 1917 H. Osvald. Upp- 

 härad 1919 E. A. Larsson. Vassända-Naglum 1917 C. Sten- 

 HOLM. Sköfde 1912 A. Hülphers. 



Dalsland. Åmål 1918 C. A. Tärnlund. Mo fr. 1913 

 P. A. Larsson. Backe 1917 S. Bergström. 



^ MÖLLEK 1, sid. 35. 



Arkiv för botanik. Band 17. N:o 4. 



