I 



102 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 17. N:0 4. 



Norrbotten. Piteå 191 G F. O. Westerberg. Luleå 1867 

 H. Holmgren (S.). Edejors 1891 O. Vesterlund. Hieta- 

 niemi 1912 M. Öfvertorneå 1912 M. (S. L. G.). Pajala 1912 M. 

 (S. L. G.). 



Åsele lappmark. Dorotea 1914 M. (S. L. G.). Vilhel- å 

 mina 1914 M. ■ 



Lycksele lappmark. Stensele 1916 M. (S. L.). Tärna 1916 

 M. (S. L. G.). 



Pite lappmark. Arvidsjaur 1918 M. (S. L.). Arjepluog 

 1918 M. (S. L. G.). 



Lule lappmark. Jokkmokk^ 1919 M. (S. L.). KvikkjokB 

 1891 N. Gällivare 1918 G. Hellsing. 



Torne lappmark. Jukkasjärvi 1912 M. (S. L. G.). iTare- 

 5mw6?o 1912 M. (S. L. G.). 



Polytrichum pilosum (Weis) Neck. var. fastigiatum 



LiNDB. 



1879. Polytrichum pilosum var. ß. faatigiatum; Lindberg, Musci scan- 

 dinavici in systemate novo naturali dispositi. Sid. 12. 



Ända till 10 cm hög, trädlikt och tätt förgrenad. Blad 

 korta med kort hårudd. 



I Riksmuseets samlingar ligger ett exemplar samlat vid 

 Burträsk i Västerbotten 1874 av C. P. L^stadius, vilket kan 

 hänföras till denna varietet. De svenska exemplaren äro ej 

 fullt så rikligt förgrenade som Lindberg's originalexemplar. 

 De äro 13 cm långa och bladens hårudd kort. De svenska 

 exemplaren äro kapselbärande. 



Polytrichum pilosum var. fastigiatum är förut endast 

 känd i sterilt tillstånd från Degerön vid Helsingfors, där den 

 samlades 1868 av S. O. Lindberg. 



Varietetens utbredning i Sverige. 



Västerbotten. Burträsk, Kvarnberget fr. 1874 C. P. Lje- 



STADIUS (S.). 



Polytrichum pilosum (Weis) Neck. var. Hoppei (Hornsch.) 



1819. Polytrichum Hoj^pii; Hornschuch, Neue Laubmoose. Flora 



1819. Sid. 106. 

 1848. Polytrichum piliferum b. Hoppii; Rabenhorst, Deutschlands 



Kryptogamen-Flora. Band 2, avd. III, sid. 238. 



^ Nyman 2, sid. 12. 



^ Arnell & Jensen 2, sid. 134. 



