104 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 17. N:0 4. 



1838. Polytrkhum piliferum ^ proliferum; Hartjiax, Handbok i Skan- 

 dinaviens flora. Uppl. 3, del 2, sid. 285. 



1848. Polytrichum piliferum ß. hyperboreum; C. Müller, Synopsis 

 muscorum frondosorum. Sid. 218. 



1875. Polytrichum piliferum varietas alpestre; Wtjlfsberg, Enumeran- 

 tur muscorum quorundam rariorum sedes in Xorvegia. Chris- 

 tiania Videnskabs-selskabs Forhandl. for 1875. Sid. 365. 



1882. Polytrichum boreale (nomen nudum): KrsDBERG, Xovitier för 

 Sveriges och Norges mossflora. Botaniska Xoti.ser 1882. Sid. 

 146 ex parte. 



1883. Polytrichum boreale; Ktn'dberg. Die Arten der Laubmoose 

 (Bryinese) Schwedens und Norwegens. Bihang tili K. Sv. Vet.- 

 Akad. Handl. Band. 7, n:o 9, sid. 52 ex parte. 



Tvåbyggare. Tuvor 5 — 10 cm höga, grönbruna-kastanje- 

 bruna, ofta något glänsande. Stam enkel eller förgrenad antingen 

 med korta, upjprätta grenar eller mera sällan kvastlikt förgrenad. 

 Blad i fuktigt tillstånd upprätta, i torrt takteg elf or migt tilltryckta', 

 de nedre bladen fjällika, de övre ö — 7 mm långa, lancettlika, 

 helbräddade med invikta kanter och nerven utlöpande i en nedtill 

 kastanjebrun, upptill hyalin, rätt kort hårudd, vid basen försedd 

 med knottriga hårbildningar; lamellernas antal omkring 30 med 

 randceller liknande dem hos Polytrichum strictum. Seta kort 

 2 — 3 cm. Kapsel 4-kantig nästan kubisk, försedd med ett i ett 

 spröt utlöpande lock. Sporerna omkring 18 a gula eller gul- 

 gröna och glatta. 



Polytrichum hyperboreum liknar kanske mest P. strictum, 

 men skiljes från denna dels genom sin förgrening, dels genom 

 saknad av rotludd och dels genom sin hårudd. Från P. juni- 

 perinum skiljes den genom sin hårudd, som vid basen är ka- 

 stanjebrun och upptill hyalin samt genom de vid basen knott- 

 riga bildningarna, som ofta äro något tillbakaböjda. Från P. 

 pilosum skiljes den genom sin betydligt kortare hårudd, som 

 endast i spetsen är hyalin, samt de knottriga bildningarna 

 vid basen. 



Redan så tidigt som 1838 namnes Polytrichum hyperbo- 

 reum under namnet Polytrichum piliferum ß proliferum i Hart- 

 man's Handbok i Skandinaviens flora. ^ I diagnosen heter det 

 »fruktbär. stjelken grenad af långa nyskott; de ofrukts, tät 

 ledade af bägarlika nyskott ». Varieteten säges vara funnen 

 i Torne lappmark av L. L. L.5;stadius. Det kan ej vara 

 tvivel om, att med besknvningen menas Polytrichum hyper^ 

 boreum, som vid Karesuando i Torne lappmark förekomme] 

 jDå flera ställen, såsom t. ex. på kyrkogården. För övri 



^ HARTJLix's flora, 3 uppl. (1838), del II, sid. 283. 



