106 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 17. N:0 4. 



1803 utkomna arbete Index musei plantse cryptogamae använd 

 namnet PolytricMun hyperboreum, men härmed åsyftar han 

 Polytrichum alpinum var. septentrionale enligt ett exemplar i 

 Uppsala botaniska museums samlingar med påskrift »Polytri- 

 chum hyperboreum överst på »Strömklumpen d. 22 Juli 1807» 

 [Nordland, Norge]. 



Kindberg upptager 1882 1 No vitier för Sveriges och 

 Norges mossflora^ »Polytrichum boreale Kindb. N. Dovre: 

 KiNDB. ». Året därpå lämnar han i Die Arten der Laubmoose 

 Schwedens und Norwegens^ en beskrivning. KindbergV 

 originalexemplar, som finnas i Riksmuseet, utgöras dels av 

 Polytrichum hyperboreum och dels av P. strictum var. alpestre. 



Blomningen hos Polytrichum hyperboreum försiggår i 

 sista veckan av juni, juli och första veckan av augusti. Han- 

 exemplar den */- 1918 från Galtispuoda i Ai'jepluogs socken av 

 Pite lappmark och den ^j^ 1918 från Peljekaisse därsammastä- 

 des samt den ^:. 1912 från Karesuando i Torne lappmark visa 

 en del slutna, en del öppna och några tömda anteridier. Exem- 

 plar den 20/^ 1918 från Tjidtjakk och den Vg 1918 från Merke- 

 nes, båda lokalerna i Pite lappmark, visa ett par slutna, de 

 flesta öppnade och en del tömda anteridier. Hos honexem- 

 plaren äro arkegonierna den ^/^ 1918 från Peljekaisse nyss öpp- 

 nade. Exemplar från Merkenes den ^L 1918 visar mössan re- 

 dan anlagd. I allmänhet avkastas mössan i juh och augusti 

 samt locket i augusti. Sålunda äro mössor men ej lock av- 

 kastade å exemplar den ^^/. 1918 från Sädvajaur i Pite lapp- 

 mark, den "/, 1917 från Abisko i Torne lappmark och den ^>. 

 1916 från Rivovardo i Tärna socken i Lycksele lappmark. 



Variationen hos Polytrichum hyperboreum är ganska stor. 

 Redan i beskrivningen namnes, att stammen kan vara antingen 

 enkel eller förgrenad. I senare fallet är den då vanligen för- 

 sedd med endast korta grenar, men kan också ha grenarna för- 

 längda, så att den blir kvasthkt förgrenad (/. fasciata). Då 

 stammen är enkel, uppträder arten mycket ofta som f. pro- 

 lifera. De nedre bladen äro oftast fjällika, och hårspetsen 

 är då ofta helt och hållet brunfärgad. Hårspetsens längd 

 och färg kan också variera ganska betydligt. 



Polytrichum hyperboreum anträffas mästadels på fjäll- 

 hedar på torra, nakna partier och kan här bilda till och med 



^ KiKDBERG 1, sid. 146. 

 ^ lüsTDBEBG 2, sid. 52. 





