HJ. MOLLER, LOVMOSSOENAS UTBREDNING 1 SVERIGE. 107 



massvegetation, såsom förhållandet är på Tulinkavaara i Kare- 

 suando socken i Torne lappmark och vid Griifstugan nära 

 Merkenes i Pite lappmark. »Substratet kan utgöras av mjdla 

 eller grus. Den tyckes älska solöppna platser, utsatta för 

 blåst, fastän den även anträffas i klippspringor och i skydd 

 av andra växter i vide- och björkregionen. I dess sällskap 

 har jag sett J uncus trifidus L., Cassiope hypnoides (L.) Don, 

 Amhlystegiu7n uncinatum (Hedw.) De Not., Polyfrichum pilo- 

 sum och varieteter av alpinum, Pohlia commutata (Schimp.) 

 LiNDB., Cladonia ra^igiferina (L.) m. fl. 



Fastän jag känner Polytrichtim hyperboreum endast från 

 ett fåtal lokaler, tror jag knappast, att den är någon sällsynt- 

 het i våra fjälltrakter. Med säkerhet har den ofta blivit för- 

 bisedd eller förväxlad med andra Polytrichum-Sbrter, isynner- 

 het som den ganska ofta uppträder steril. Den är känd från 

 alla lappmarkerna samt från de högländtaste delarna av Härje- 

 dalen och Jämtland. Sydligaste lokalen i Sverige är Helags- 

 fjället i Härjedalen på 62° 55' n. br. och nordligaste Kare- 

 suando i Torne lappmark på 67° 26' n. br. Som redan nämnts 

 håller arten till på fjällheden ovan trädgränsen och går där 

 ända upp till snögränsen. Å andra sidan går den ner i vide- 

 regionen och till och med i översta björkregionen, såsom för- 

 hållandet är vid Merkenes i Pite lappmark, varest jag samlat 

 den på en höjd av endast 550 meter över havet. Vid Kare- 

 suando går den ända ner till 325 meter över havet, men loka- 

 len är dock belägen ovan trädgränsen. Den i Sverige högsta 

 punkt, på vilken den samlats, är Storgurken i Tärna socken 

 i Lycksele lappmark. I allmänhet uppträder den steril men 

 är ej heller sällsynt kapselbärande. 



I vårt grannland Norge är Polytrichum hyperboreum an- 

 träffad på en hel del lokaler; i Finland har man funnit den på 

 några ställen i landets nordligaste delar. Utom Europa an- 

 föres den från nordliga Sibirien och nordligaste Amerika. 



Artens utbredning i Sverige: 



Härjedalen. Storsjö, Helagsfjället 1913 H. Smith. 



Åsele lappmark. Vilhelmina, Borkafjället 1914 M. (S.). 



Lycksele lappmark. Tärna, Rivovardo 1916 M. (S. L. 

 G.); Storgurken 1016 M. (S. L. G.). 



Pite lappmark. Arjepluoy, Galtispuoda fr. 1892 N.; 

 Peljekaisse 1918 M. (S. L. G.); Vuomavaara fr. 191 S M. (S.); 



