THORE C. E. FRIES, SVERIGES GASTEROMYCETER. 



15 



vändigt med få rotliknande raycelsträngar. Peridium tunt 

 (fläckvis ibland t. o. m. felande). Glebakamrar tomma. 

 Sporer avlånga, ofärgade, 7 — 10x3 — 4 [j.. 



Sveriges allmännaste falsktryffel. Är funnen i de flesta 

 landskap från Skåne upp till Norrbotten. [Sk., Sraål., österg., 

 Boh., Gottl., Söderml., Ner., Värml., Uppl., Västml., Dalr., 

 Hals., Jämtl., Västerb., Norrb.]. — Huvudformen har vitt och 

 delvis rosenrött peridium. — Var, Vittadinii Tul., har helt 

 vitt peridium; fruktkroppen är dessutom vanligen större och 

 fastare än hos huvudformen. Är i Sverige blott funnen vid 

 Uppsala på sandåsen söder om staden. — I allmänhet sprider 

 gleban vid mognaden blott en svagare eller starkare svamp- 

 lukt. Exemplar, doftande bittermandel, hava sällan an- 

 träffats (f. amygdalodora Th. Fr.). 



2. Rh. provincialis Tul, 



Rhizopogon provincialis Tul. II. s. 88. — Th. M. Fr. s. 287. 



Peridium tämligen tjockt, mjukt läderartat, slätt (utom 

 vid basen), till större delen försett med i detsamma insänkta, 

 fint förgrenade myceltrådar, först vitgult, sedan rödbrunt. 

 Glebakamrar tomma. Sporer avlånga, elliptiska, 6 — 7X3 [J-, 



Blott funnen i Skåne nära Åhus vid Tappet i planterad 

 barrskog (L. J. Wahlstedt), 



3, Rh. luteolus Fr. 



Rhizopogon luteolus Fr. Symb. Gast. s. 95, Syst. Myc. II. s. 294 och 

 S. Veg. s. 435. — Th. M. Fr. s. 288. 



Fruktkropp knöllik, ofta oregelbunden, av upp till en 

 valnöts storlek eller något däröver. Peridium först vitaktigt, 



Fig. 6. 



Rhizopogon luteolus Fr. Fruktkropp (^/i naturlig storlek) och sporer. 



— Original. 



därpå srautsgult, slutligen olivbrunt, tämligen tjockt, kork- 

 (nästan läder-)artat, utvändigt med talrika, förgrenade, brun- 



