THORE C. E. FRIES, SVERIGES GASTEROMYCETER. 21 



peridium slutligen brunaktigt; fot lång (sällan 

 kort). 3. C. saccata (Vahl.) Morg. 



B. Barklagret avfallande från foten och endoperi- 

 diets nedre del; endoperidium vid mognandet 

 blyfärgat; steril del (= fot) liten, skålformig. 

 4. C. cretacea (Berk.) Lloyd. 



1. C. gigantea (Pers.) Th. Fr. j:r. 



Lycoperdon giganteum Pebs. Syn. s. 140. — L. Bovista (giganteum) 

 Fr. Syst. Myc. III. s. 29. — Galvatia maxima Morg. II. s. 166. 



Fruktkropp klotformig, stor (ända till över 0,5 m. i 

 diam.). Exoperidiet slätt, slutligen avfallande i bitar. Sterila 



Fig. 10. 

 Galvatia gigantea (Pers.) Th. Fr. j:r. ^/i naturlig storlek. — Original. 



basaldelen mycket obetydlig, kompakt, utan cellulös struktur. 

 Gleba slutligen olivfärgad — brunaktig (omogen gulbrun). 

 Sporer klotformiga, släta, 4 — 5 [x i diameter. 



Utbredning ej säkert känd. Ovisst är, huruvida denna 

 art finnes annat än i de södra och mellersta landskapen. [Sk., 

 Söderml., Uppl.]. — Växer helst på öppna gräsbevuxna 

 marker. 



2. C. Bovista (Pers.) Th. Fr. j:r. 



Lycoperdon Bovista Pers. Syn. s. 141. — L. coelatum Fr. Syst. Myc. 

 II. B. 32 och S. Veg. s. 442. — Galvatia ccelata MoKO . II. s. 169. 



Fruktkropp 1 — 2 dm. hög, med ett tjockt och väl ut- 

 vecklat skaft av cellulös struktur, uppbärande det klotfor- 



