THORE C. E. FRIES, SVERIGES GASTEROMYCETER. 29 



Fruktkropp päronformig, nedtill försedd med kraftiga 

 myceliesträngar. Exoperidium bildande mycket små taggar 

 (snarare att beteckna såsom korn) över hela endoperidiet (i 

 undantagsfall kan exoperidiet spricka upp i bitar, som kvar- 

 sitta på endoperidiet och torka till hårda polygoner = var. 

 tessellatum Pers.). Sterila basaldelen (= foten) väl utvecklad, 

 cellulös. Columella mycket kraftig. Capillitium svagt färgat. 

 Gleba slutligen gulbrun. Sporer klotrunda, fullständigt släta, 

 4 a i diam. 



Förekommer allmänt inom större delen av landet; saknas 

 emellertid i de inre högre delarna av Lappland. [Sk., Boh., 

 Sraål., österg., Söderml., Uppl., Dalr., Jämtl.]. — Växer på 

 stubbar, murken ved o. dyl. i grupper. 



8. L. polymorphum Vitt. 



Lycoperdon polymorphum Vitt. II. s. 183. — L. furfuraceum auct. var. 



Fruktkropp mycket variabel till yttre formen, än tydligt 

 och ganska långt skaf tad, än kort skaf tad. Exoperidium bil- 

 dande på nyss mogna exemplar ett småkornigt — grynigt över- 

 drag på endoperidiet, snart försvinnande. Sterila basaldelen 

 kompakt (för blotta ögat). Capillitium starkt färgat. Gleban 

 först ljusgul, sedan brun. Sporer klotformiga, släta, 3 — 4 [J- 

 i diam. 



Ganska sällsynt. Exemplar hava kommit mig tillhanda 

 från Uppland från Solna ( /lo 1887. H. Kugelberg), Uppsala 

 ( /s 1906. Th. c. E. Fries) samt från Älvkarleby ( /9 1910. 

 Rob. E. Fries), från Dalarna vid Älvdalens by (R. Looström), 

 från Jämtland vid Ragunda (1913. A. Frisendahl), från 

 Norrbotten vid Nästänkangas i Över-Torneå (^Vö 1916. A. 

 Hannerz) samt från Torne lappmark i Kiruna (^7^ 1912. 

 Th. c. E. Fries). — En nästan klotformig, kort skaftad form 

 {L. cepceforme Bull, som art) förekommer här och var i 

 Europa; från Sverige har jag emellertid ej sett typiska exem- 

 plar av densamma. — En L. polymorphum Vitt. närstående 

 art är L. spadiceum Pers. I allt väsentligt lik den förra, 

 skiljer den sig emellertid genom cellulöst skaft. L. spadiceum 

 Pers. är ej säkert funnen i Sverige, men är troligen förbisedd. 



9. L. puaillum (Pers.) Fr. 



Boviata puailla Peks. Syn. s. 138. — Lycoperdon puaillum Fb. Symb. 

 Gast. s. 7, Syst. Myc. s. 33 och S. Veg. s. 442. 



