42 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 17. N:0 i). 



färgat eller Ijusbrunt. Vid torkning bildas i det köttiga lagret 

 mer eller mindre djupa remnor. Endoperidium hos färska 

 exemplar starkt vitpudrat, men med tiden försvinner mjö- 

 ligheten fullständigt och endoperidiet blir till följd härav 

 slutligen mörkt med en viss dragning åt blått. Endoperidiets 

 bas, apofysen, är ringformigt ansvälld och omgiver det ganska 

 långa skaftets övre del som en ring eller krage. Peristomfält 

 ej tydligt markerat. Mynningstub ganska lång, tublik samt 

 starkt fårad. Capillitium brunt av ungefär samma diam. som 

 sporerna. Sporer mörkbruna, klotrunda, knottriga, 4 — 6 [J. i 

 diam. — Stor — medelstor art. Endoperidium 0,6 — 2, o cm., 

 exoperidium 2 — 6 cm. i diam. — Är utan tvivel den vack- 

 raste av alla Geaster-aTterna,. Genom den nedhängande, från 

 skaftet fria kragen samt genom endoperidiets i början mjöliga 

 överdrag är G. Bryantii Berk, så väl karakteriserad, att en 

 felbestämning aldrig bör kunna komma ifråga. 



I Sverige ganska sällsynt. Blott känd från Skåne vid 

 Skäralid (W. Bülow), från Södermanland vid Äs (A. v. Post), 

 från Stockholms-trakten flerstädes (L. Romell, m. fl.), från 

 uppland i Uppsala-trakten flerstädes (Th. M. Fries m. fl.), 

 vid Vigelsbo gruvor (G. A. Fröman), vid Knivsta (R. Ser- 

 nander), samt från Dalarna vid Rottneby nära Falun (1888. 

 J. G. Classon). — Är i mellersta Europa en av de allmän- 

 naste jordstjärnorna. 



8. G. pectinatus Pers. 



Geastrum pectinatum Pers. Syn. s. 132. — G. atriatus Fr. S. Veg. 

 s. 441. p. max. p. — G. pectinatus Th. C. E. Fb. I s. 583. 



Ung fruktkropp klotrund. Exoperidium valvlikt om- 

 krängt, till mitten delat i 8 — 10 flikar. Köttiga skiktet med 

 tiden försvinnande. Fibrosa skiktet vitaktigt — smutsbrunt, 

 läderartat och synnerligen resistent. Endoperidium klotrunt, 

 mörkbrunt — mörkt, i färskt tillstånd mer eller mindre pru- 

 inöst, långt skaftat, nedtill strierat eller refflat med fårorna 

 sammanlöpande mot skaftets vidfästningspunkt. Peristomfält 

 skarpt avsatt. Mynningstub mycket lång, tublikt utdragen, 

 starkt fårad. Capillitium brunt, 4 — 6 [j. i diam. Sporer bruna, 

 klotrunda, starkt knottriga, 4 — 6 u. i diam. — Vanligen stor 

 art, men även små former förekomma, ehuru sällsynt. Endo- 

 peridium 1 — 3 cm., exoperidium (utbrett) 3 — 14 cm. i diam. 

 Mynningstub 3 — 7 mm. hög. — Skaftet är vanligen i för- 



