THORE C. E. FRIES, SVERIGES GASTBROMYCETER. 



53 



letta fläckar), snart svart med vita ådror;' som fullt mogen 

 bildande ett gråsvart pulver. Sporer svarta, klotformiga, 

 taggiga, ej försedda med nätlik skulptur (synes tydligt först 

 efter behandling med KOH). 



Ytterst sällsynt i Sverige. Blott en enda gång funnen, 

 nämligen i Skåne vid Hälsingborg ( /s 1912 G. Kjellberg). 



2. Sd. aurantium Pers. 



Scleroderma aurantium Pers. Syn. s. 15.3. — Sel. vulgare Fr. Syst. 

 Myc. s. 46 p. maxima p. certe(!) och S. Veg. s. 444 (omnino!). 



Fruktkropp till formen som föregående (dock ofta rätt 

 oregelbunden). Peridium tjockt, läderartat, i torrt tillstånd 

 nästan benhårt, till färgen varierande (vanligen blekt gul- 

 aktigt—smutsigt vitt), övre delen fjällig, vårtig eller oregel- 



Fig. 37. 



Scleroderma aurantium Pers. Fruktkropp (V' naturlig 



storlek) och sporer. — Original. 



bundet skulpterad. Gleba först vit (på tvärsnitt snart ro- 

 senröd), snart svartnande, med vita ådror; som fullt mogen 

 sönderfallande i ett svart ( — gröngrått) stoft. Sporer svarta, 

 klotformiga, taggiga, nätligt skulpterade (tydligt, behandlade 

 med KOH). 



Allmän i södra Sverige, avtagande norrut. Är funnen 

 ända upp till Uppsala, men ej längre norrut. [Sk., Bl., Hall., 

 Sraål., Boh., österg., Västerg., Söderml, Uppl.]. 



