HJ. MÖLLER, LÖVMOSSORXAS UTBREDNIXG I SVERIGE. 21 



. Blad slaka, otydligt urhålkade — plana. 



a. Paroik. Blad breda (2 — 3 mm) androgyna 



b. Dioik. Blad smala (1 — 1,5 mm) hypnoides 



Fontinalis antipyretica L. 



1732. Fontinalia rnajor, foliis triangularihxis, complicatia, capitvlia in 



foliorum alia sessilibus; Celsixts, Plantarvun circa Upsaliam 



sponte nascentimn. Acta literär, et scient. Svecia?. 1 832. Sid. 21 



(och herbarium). 

 1741. Fontinalis triangularis major complicata e foliorum alis capsuli- 



fera; Dillexius, Historia miiscorimn. Sid. 254, tavl. 33, tig. 1. 

 1745. Fontinalis complicato-carinatia trifariis acutis, capsulis latera- 



libus; LiNX-EUS, Flora suecica. Sid. 315. 

 1753. Fontinalis antipyretica; Jjcvsmvs, Species plantarum. Tom 



II, sid. 1107. 

 1771. Hypnum antipyreticum; De Xecker, ^Methodus mviscorum. Sid. 



191. 

 1812. Fontinalis trifaria; VoiT, Historia musconun frondosorum in 



magno ducato herbipolitano crescentiiun. Sid. 125. 

 1851. Pilotrichum antipyreticum; C. ^Iuller, Synopsis muscorum 



frondosorum. Del II, sid. 148. 



Redan år 1732 i den första något så när tillförlitliga sven- 

 ka uppsatsen, som innehåller mossor, nämKgen O. Celsius^ 

 lantarum circa Upsaliam sponte nascentium, upptages Fon- 

 Inalis antipyretica under namnet Fontinalis major, foliis 

 'iangularihus, complicatis, capitulis in foliorum alis sessilibus. 

 Jppgiftens riktighet styrkes av n:o 624 i Flora Uplandica, 

 om förvaras å Riksmuseets botaniska avdelning. Varifrån 

 xemplaret härstammar vet man ej, ej heller när det insamlats; 

 ock måste det vara taget före 1730, vilket årtal står på her- 

 ariet. Det första kända ordenthgt etiketterade exemplaret 

 r taget så sent som 1806 vid Lärketorp i Mjölby socken i 

 >stergötland av J. W. Zetterstedt och finnes i Lunds Bota- 

 iska Museums samlingar. Exemplaret är kapselbärande. 



Anledningen till, att Lixné^ givit växten namnet anti- 

 yretica, förklarar han i Skånska Resan: »Deima mossan, 

 len besynnerligen den andra Fontinalis Fl. 867) [artens num- 

 ler i Flora suecica] har en ganska sjTinerhg egenskap at emot- 

 tå elden, fastän han blifwet torckad, hwarföre folket i Gäst- 

 ikland och Helsingland bruka at packa honom tillsammans 

 millan spisarna och trä-wäggarna at förekomma wådeld, ty 

 istän at mossen wäl glödgas, kan dock icke elden i honom 

 ppehålla sig eller utwidgas». Limpriciit' säger, att det var 

 tt gammalt germanskt bruk att stoppa denna mossa i fogarnc 



* CELSirs sid. 21. 

 ' LinnjEus 3, sid. 20. 

 ' ' Ll-^fPRlCHT 2, del If, sid. 0.j<i. 



