HJ. MOLLER, LOVMOSSORXAS UTBREDNING I SVERIGE. 35 



Dalarna. Alf dalen 1915 O. Vesterlund; Garberg 1862 

 . T. Cleve (U.); Mossesjön 1920 O. Vesterlund. Tran- 

 rand, Larsbo 1909 M. (S. L.); Bompesätern 1917 G. Samuels- 

 on (U.). Särna A. Borgström (S.). Idre, Äsvallen 1893 

 I. Jäderholm: Foskedalssätern 1909 M. 



Härjedalen. Vemdalen 1915 K. B. Nordström. 



Jämtland. Klöjsjö 1900 A. Grape; Sångbäcken fr. 1919 

 . Åberg. Asarne, Asaforsen 1916 G. Åberg. Oviken, Glen 

 904 A. Hallen, Prestläkaredalen 1920 G. Åberg. 



Torne lappmark. Karesuando, Timlinkavaara fr. 1912. 

 [. (S. L. G.). 



Fontinalis autipyretica L. var. pseudosquamosa Card. 



1802. Fontinalis autipyretica L. var. pseudosqiiamosa; Cardot. Mono 

 graphie des Fontinalacéeu. Sid. 52. 



Habituellt lik Fontinalis syamosa. 

 'äxten spädare, slakare och mjukare än 

 uvudformen, något glänsande. Blad ofta 

 luvna ända till basen. 



Ovanstående varietet, 8om av Car- 

 ot uppgives från Schweiz, Italien och 

 panien, har jag funnit i herbarier från 

 ågra lokaler även i Sverige. Alla exem- 

 lar härifrån är o sterila. 



Varietetens utbredning i Sverige: 



Skåne. Glimåkra, Ekeröd 1918 A. 



RULSSOX. 



Blekinge. KijrkhiiU, Flyborgstorget 



i20 Md. j,.__. g Fontinalis aiUipy- 



Värmland. By, Byas 1833 S. Har- re<fca var. pseudosquamosa 



,„ " Card. Kluvet blad. V. 



\ 



\> 



Fontinalis antipyretica L. var. lironica (G. Roth 

 & v. Bock) Mönkem. in litt. 



1907. Fontinalis mollis var. livonicu Koth in sched. 



1010. Fontinalis livonicn Roth & vox Bock; G. Roth, Neiieit- unrl 



noch \veni(»er bekannte Europäische Laubniocse. Hcdwieia. 



Band 40, sid. 221. 



Simmande, lucker med längt frän varandra sittande, Idng- 

 räckta, utsjyärrade grenar. Blad mindre skarpt kölade och 

 larare urhålkade, nästan likaså breda som långa. 



