HJ. MOLLER, LOVMOSSORNAS UTBREDNING I SVERIGE. 41 



Småland. Ingatorp,^ Skrålelie 1885 Sz. (L.). Lofta, 

 kirsten 1886 R. Tolf- (S. L.). 



Östergötland. Kärna, Glyttinge 1884 N. 



Västergötland. Gustaf Adolf, Karlstorp 1921 A. Hass- 

 er. Brandstorp, Budegården 1921 A. Hässler. 



Närke. Ny sund, Munkfors 1904 E. Adlerz. 



Uppland. Bö, Beateberg 1908 A. H. Magnusson. 



Hälsingland. Mo, Myskje 1918 G. Hellsing. Arbrå 



t)20 A. LILJEDAHL. 



Härjedalen. Linsell, Strådalen fr. 1910 G. R. Ceder- 

 REX. Vemdalen, Kvarntorpet 1915 K. B. Nordström. 



Jämtland. Klöfsjö, Fetjedalen 1916 G. Åberg. 



Lycksele lappmark. Stensele, Björnabäck J. Ångström 

 5. L.). 



, Foutinalis g:othica Card. & Arnell 



'. 1888. Fontinalis dichehjmoides; Xordstedt i Katalog över de växter 

 Lunds Botaniska Förening har att utbyta, Höstterminen 1888. 

 Sid. IL 

 1891. Fontinalis gothica; Cardot & Arnell, Fontiiialis gothica Card. 

 et Ark. sp. nova i Revue Bryologique 1891. Sid. 87. 



Dioik. Växt spenslig, slak, nertill mörkt grön, upptill 

 igot gulgrön. Stjälk 10 — 30 cm lång, spejislig, böjd, nertill 

 'egelbundet förgrenad med utdragna och i allmänhet spetsiga 

 'enar. Blad långt åtskilda, utstående — uppräta, endast i gre- 

 irnes eller stammarnas sj^etsar tegellagda, nästan dimorfa; 

 i nedre och mellersta ovalt — avlångt lancettlika {3 — o, a mm 

 nga och 1 — 7,ö mm breda), de övre lancettlika {2,25 — 2,5 mm 

 nga och 0,33 — 0,5 mm breda), alla kölade, sammanvikta, 

 lagt böjda eller nästan raka vid kölen, trubbiga eller nästan 

 ubbiga, hela eller svagt landade i spetsen. Bladhörnceller 

 dgade, subrektangidära eller subhexagonala, hyalina eller gid- 

 'ctiga, bildaiule ett litet öra, föga kupigt och vanligen mycket 

 dligt. De andra bladcellerna linjära, långsträckta, tunna, 

 ijda, med rätt tjocka väggar; de mellersta 10 — 16 gånger så 

 Tiga som breda. Kapsel okänd. 



Habituellt är Fontinalis gothica rätt lik former av Fonti- 

 ilis hypnoides, men på grund av sina kölade, liopvikta blad 

 åste den hänföras till F. antijjyretica-^rupjyen. Från F- 



* Tolk 1, sid. r,:i. 

 ' Tolf 2, sid. 97. 



