HJ. MÖLLER, LÖVMOSSORNAS UTBREDNING I SVERIGE. 45 



lutande håller sig till stillastående vatten har var. dimorpho- 

 )hylla anträffats på stenar i starkare rinnande vatten. Det 

 xemplar, jag sett av varieteten, är sterilt. 



Varietetens utbredning i Sverige. 



Lule lappmark. Johhnohh, Kitajaur i Hvitbäcken 1910 

 ). Vesterlttnd. 



Foutiualis sparsifolia Limpr. 



1868. Fontinalis gracilis; S. O. Lindberg, Musci novi scandinavici. 

 Notiser ur Sällskapets pro Fauna et Flora fennica förhand- 

 lingar. Häfte 9,. sid. 274. Ex parte. 



1894. Fontinalis sparsifolia; Limpricht, Die Laubmoose Deutsch- 

 lands, Oesterreichs luid der Schweiz. Avd. II, sid. 659. 



Dioik. Växt ända till 30 cm lång, späd och slok. Stjälk 

 dan grenar och blad 7iertill. Ghxnar ej synnerligen talrika, rätt 

 :orta. Stjälkblad gröna till nästan svarta, avlägsnade från var- 

 andra, uppräta — utstående, långt nedlöpande, oörade, kölade med 

 iästa7i rak köllinje, hopvikta, 3 — 3,6 mm långa samt 1,2 — 1,5 

 nm breda, lancettlika — linjära, skarpt spetsade och i spetsen 

 ändade samt nertill vid ena sidan svagt tillbakaböjda. Grenblad 

 ippräta, 2,1 mm långa och 0,5 mm breda, rännformiga med en 

 ängsfåra. Bladceller tiinnväggiga 0,oo9 — 0,oii mm breda och 7 

 —16 gånger så långa; bladliörncellerna enskik-tiga, brunaktiga 

 Her hyalina, ej uppblåsta. Periketialgrenar ej rotslående. Kap- 

 el äggrund — elliptisk med koniskt, blekbrunt lock; urna 2 7nm 

 ång, under mynningen något hopdragen. Peristomtänder gulröda, 

 ätt och grovt papillösa. Sporer små 0,oio — 0,oj3 mm, gula och 

 'lätta. 



Habituellt är Fontinalis sparsifolia rätt lik F. antipyretica 

 Kir. gracilis, ur vilken den också utbrutits. Den skiljer sig 

 rån denna genom sin spensligare växt och slakarc stjälk, 

 ina färre och kortare grenar. Stjälkbladen äro mera avlägs- 

 lade från varandra samt mera utstående. Peritomets tänder 

 Iro tätt och grovt papillösa. 



Arten uppställdes av Limpricht^ 1894 i Die Laubmoose 

 Deutsclilands etc. efter exemplar, samlade av N. Bryhn 

 [879 i Jotunfjällen i Norge. Den har här i Sverige gått under 

 lamnet Fontinalis gracilis, och S. O. Lindberg själv räknade 

 len också dit. VLsserligen angiver han den ej från Tinner- 



' Limpricht 2, II, «id. 6.'59. 



