64 



ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 17. N:0 14. 



tämligen tydligt anordnade i tre rader, i torrt tillstånd någo 

 tilltryckta, i fuktigt tillstånd uppräta — utstående, från en ned 

 löpande, oörad bas, smalt lancettlika med i allmänhet lång sptets 

 2,5 — 4 mm långa och 0,35 — 0,75 mm breda, föga urholkade, c; 

 sammanvikta, med platta eller upptill svagt invikta kanter ocl 

 otandad spets. Bladceller linjära, utdragna, ej slingrande, 0,on 

 — 0,016 mm breda och 15 — 20 gånger så långa; 6 å 8 cellradet 

 i bladkanten smalare, 0,oo9 mm breda. Bladbasens hörncellei 

 gulgröna eller orangefärgade, tjockväggiga och försedda med porer, 

 vidgade och rundat rektangulära eller 6-sidiga. Kapsel okänd. 



Fig. 24. Fontinälia aeriata Lindb. Bladbas. 



Fontinalis seriata är habituellt rätt lik somliga former 

 av Fontinalis dalecarlica eller jP. antipyretica var. tenuis men 

 skiljes från dessa båda därigenom, att bladen äro föga urhål- 

 kade samt ej sammanvikta. 



Fontinalis seriata fanns i augusti 1880 i Lindsnäsforsen 

 i Dalälven nära Avesta av apotekare C. Indebetou, som 

 sände den till S. O. Lindberg för bestämning. Lindberg 

 tyckes först ha kallat den F. subconnivens, vilket namn före- 

 kommer å etiketter i såväl Lindberg's som Indebetou's 

 herbarier. Namnet upptages med ? såsom synonym till F. 

 seriata av N, C. Kindberg^ år 1882, På mötet den 3 de- 

 cember 1881 i Societas pro Fauna et Flora fennica förevisades 

 den av Lindberg^ och kallades av honom då F. seriata. Så- 

 vitt jag kunnat finna, har arten ej beskrivits någonstädes av 

 Lindberg, utan gjordes detta först av Cardot i hans Mono- 



^ Kindberg 1, sid. 146. 

 ' LusTDBEKG 9, sid. 127. 



