HJ. MÖLLER, LÖVMOSSORNAS UTBREDNING I SVERIGE. 67 



hans ungdom. Vid närmare undersökning av exemplaret 

 sade det sig vara Fontinalis diclielymoides. Då professor 

 Berggren år 1859 tjänstgjorde som extralärare vid Väners- 

 )rgs läroverk, måste den vara samlad detta år, enär, såvitt 

 g vet, han sedermera ej besökte Hunneberg. Samma form 



Fig. 27. Fontinalis dichelymoides Lindb. Bladbas, ^x**- 



anes i såväl Uppsala som Göteborgs museer under namn 

 ontinalis antipyretica, samlad »ofvanpå Hunneberg vid Lång- 

 ittnets strand» den '/g 1875 av J. E, Zetterstedt. Exempla- 

 n äro fullständigt sterila. 



Angående artens växtsätt här i Sverige är intet känt. 

 Finland uppgives den växa på trädrötter 

 vattnet, och det är väl antagligt, att den 

 ixer på samma sätt på Hunneberg. I 

 ångvattnet växer även Dichelyma capilla- 

 um och S. O. Lindberg har på en etikett 

 [1 denna skrivit: »in arb. radio. » Detta 

 ämmer med växtsättet hos Fontinalis 

 chelymoides i Finland. Härom säger S. 

 . Lindberg^: »Habitat supra ramulos 

 borum et fruticum, in litore lacus Pio- 

 rvi prov. Tavastiaj septentrionalis Fen- 

 se jacentes, affixa et in aqua fluitans, 

 €iis F. hypnoidi fr., antipyretica ster. et 

 ypno fluilante ster., ubi detecta est 7. Aug. 

 160 a sagacissimo V. F. Brotherus ». An- 

 gli gt är, att den på Hunneberg växer 

 llsammans med Dichelyma capillaceum. 



Fig. 28. Fontinalis 



dichelymoides Lindb. 



Bladkant. ' C^". 



' LiNDBEKG 5, sid. 77. 



