M. ELFSTRAND, HIERACIA ALPINA FRÄN DALARNE. 7 



et in costa floccis et leptotrichis adspersa. Involucrum (pri- 

 marium) mediocriter — sat magnum, ± crassum, 13 — 15,5 mm 

 altum, pilis longis albidis — griseis basi nigra 

 ± dense vestitum microglandulisque cerinis et glandulis 

 tenuibus cerinis — fusco-cerinis — fusco-atris, raris — sat cre- 

 bris obtectiim. Squamae involucri inaequales, nec eadem longi- 

 tudine, exteriores et mediae plurimae ilatae et obtusae 

 (nonnullae apice leviter comatae), non lineares, non rec- 

 tis lineis attenuatae, sed apicem versus citius 

 CO n tract a e, nonnullae mediae et interiores± 

 angustae et acuta e, paucissimae intimae vulgo 

 angustissimae et subulato-attenuatae. Color squa- 

 marum ± obscure viridis vel fusco-viridis vel subatroviridis 

 (exteriorum), interio rum vel nonnullarum inte- 

 rio rum quidem dilutior, ± laete viridis; bases ni- 

 grae pilorum a colore laeto squamarum valde 

 discrepantes. Ligulae mediocriter magnae, usque 3 mm 

 latae, parce pilosae, apice parce ciliatae, obscure luteae. Styli 

 lutei vel sublutei, levissimo in virescentem flexu. 



Sär na: Fulufjället (Vg 1913). Transtrand: Hem- 

 fjället i reg. alp. (^% 1910); Köarskärsfjället ("V, 1913). Lima: 

 Hundfjället i reg. alp. {"^J, 1913); Xärfjället {^\', 1913). 



Mer eller mindre utmärkande kännetecken för denna art 

 äro de ganska stora basalbladen och nedersta stjälkbladen, 

 den mycket oregelbundna tandningen hos bladen, med de 

 olikstora och olikformiga, delvis små och korta, men alltid 

 uddspetsade tänderna, vilka icke äro inskränkta till skivans 

 nedre del, utan hos somliga blad kunna finnas nästan utefter 

 hela kanten; en eller annan eller några få tänder äro större; 

 ofta finnes en eller två sådana i vardera kanten, vilka äro 

 ställda nästan mitt emot varandra, och då finnes också en 

 eller ett par större sinuösa inbuktningar i vardera kanten, 

 också dessa ofta nästan mitt emot varandra. Ett annat 

 karakteristikum äro de olikformiga, delvis mer eller mindre 

 breda och trubbiga (de yttre och en del mellanfjäll), delvis 

 mer eller mindre smala och spetsiga (inre) fjällen; de bredare 

 fjällen äro ej jämnbreda, avsmalna ej jämnt, utan hastigare 

 mot spetsen, vadan deras kanter ej äro raka, utan mer eller 

 mindre böjda. Hår och i synnerhet glandelhår å stjälken 

 äro talrikare, mörkare och delvis längre än hos t. ex. H. syn- 

 lomum. Även holken är i allmänhet något mörkare och rik- 



