M. ELFSTRAND, HIERACIA ALPINA FRÅN DALARNE. 39 



uvalia vel ovate lanceolato-ovalia, basi ± truncata, iiiterius 

 vel interiora late lanceolata, rosularia plurima ± grosse, ± 

 inaequaliter sinuato-dentata, partim serrato- 

 clentata, dentibus disparibus et dissimilibus, 

 tringularibus — unguiculatis, ± acutis, paten- 

 tissimis — patentibus, un o alterove inter dum 

 subretroverso instructa; in exterioribus f oliis dentes 

 nonnulli interdum mammati sunt. Folia caulina 3 — 5, quo- 

 rum 1 — 2 infima ± bene evoluta, alate petiolata et pauluni 

 amplectentia, infimum magnum fere eadem magnitudine 

 et forma et eodem modo dentatum ut rosulare intimum, paulo 

 angustius lanceolatum et acutius; insuper folia 1 — 2 minora, 

 dentibus paucis ± longis et acutis munita; folium supremum 

 ± bracteiforme. Ad basin involucri bracteae paucae in squa- 

 mas exteriores indeterminate transeuntes. Involucrum prima- 

 rium 13 — 14,5 mm altum, pilis basi nigra longa et a cu- 

 min e brevi — mediocriterlongo, albido — obscurissime 

 griseo ± sparsis, glandulis autem sat numerosis, mediocriter 

 longis — sat longis, tenuibus, cerinis — fusco-cerinis, micro- 

 glandulisque vestitum. Squamae involucri plurimae medio- 

 criter latae — sat latae, in apicem obtusum et parum coma- 

 tum attenuatae, obscure fusco-virides, nonnullae intimae paulo 

 dilutiores vel dilutius limbatae, una alterave intima squama 

 angusta et acuta. Ligulae croceae, mediocriter magnae, usque 

 3 mm latae, parce pilosae et apice parce ciliatae — subgla- 

 brae. Styli virescenti-fusci, stigmata virescentia. 



Transtrand: Hemfjället i reg. alp. f% 1910), i reg. 

 subalp. (^V, 1913). 



En stor och vacker form, karakteriserad bland annat av 

 sina stora, starkt tandade blad med deras olikstora och olik- 

 formiga tänder och tydligt framträdande nervgrenar, sin fina 

 hårighet å bladen, sina fina glandelhår å brak teerna, relativt 

 sparsamma och kortspetsade holkhår och grönaktigt bruna 

 stift. — Man kan vara tveksam om till vilken grupp bland 

 Hieracia alpina den rättast bör föras. Den står nära gränsen 

 mellan alpina genuina och nigreacentia, men erinrar tillika 

 något om bastarnica. En nära släkting har den i H. colo- 

 lepideum Dahlst., en form som 1891 anträffades i videregio- 

 nen nära Blåsten på Åroskutan (se Daiilst. i Act. Hort. 

 Berg., Bd 2, n. 4). 



Hos H. me-sophyton äro stjälkbladen flera (hos //. colo- 



