M. ELFSTRAND, HIERACIA ALPINA FRÄN DALARNE. 63 



om holkfjällens färg liknar den H. arrectipes Almqu. — Den 

 kan föras till alpina genuina, men närmar sig något bastarnica. 



B. Adnata. 



1. Stift gula (hos H. adspersum stundom mörka). 



H. adspersum Norrl. 



NoRRL. Bidr. till Hieraciumfl. i Skand. halföns mell. delar 

 (Act. Soc. pro Fauna et Flora fenn. III, n. 4, 1888). 



I dre: Idre kapell (juni 1859 P. Olsson); Foskdalsval- 

 len nedanför Städjan (Yy 1905 G. A. Ringselle & E. Pet- 

 tersson); Grundsätersvallen norr om »Städjan (^7^ 1894 S. J. 

 Enander); Fjätervåla i reg. alp. («/g 1912); Lillf jäten (7^ och 

 7s 1912); Ulandshögen i reg. alp.; Nipfjället (»Molnet») i 

 alp. och subalp. (78 1912); Lövåsen \dd Långfjället samt 

 Långfjället (juli 1905 And. Björk); Salfjället; Storsätem vid 

 Grövelån; Grövelsj öhögda (nära sjöns mitt och vid dess syd- 

 ända); Övre Hågådalen vid sjön ("/, 1914); Sär na: Särna- 

 byn; Fulufjället (Vs 1913); Storbron vid Tandån nedanför 

 Fulufjället (/g 1882 K.P. Hägerström). Transtrand: 

 Hemfjället i reg. alp. (^7? 1910); JMillarsätra på en med björk 

 beväxt höjd (1910), en storväxt form med jämnbreda, stun- 

 dom glest och svagt bukttandade blad; Kastarberget; Gran- 

 fjället i reg. alp. (^/^ 1912). Älvdalen: Nuppvarden ("/7 

 1912 O. Vesterll^^d). 



H. adspersum varierar rätt betydligt till bladform, hår- 

 beklädnad och stiftfärg, stiften mellan rent gula (ff. hiteo- 

 stilatae) och ganska mörka (ff. fuscostilatae). Den av Norrlin 

 beskrivna och i hans exsickat utdelade formen (från Storlien)' 

 har ganska mörka stift samt leptotriker och stjärnhår nästan 

 endast å övre sidan av stjälkbladen. Men både i Jämtland och 

 Härjedalen och Dalarne förekomma såväl rent gulstiftiga for- 

 mer som sådana med obetydligt till tydligt mörka stift. Från 

 sydligaste delen av växtens utbredningsområde i Sverige 

 (Hemfjällct, Granfjället) har jag dock sett nästan endast gul- 

 stiftiga former. — Stjärnhåren och leptotrikerna å bladen äro 

 ibland ytterst sparsamma, ibland något rikligare; ibland före- 

 komma de nästan endast å övre sidan och i kanterna, ibland 

 även å undre ytan, 



' Act. Soc. pro Fauna et Flora fcnii. III. ii. 4.; Hier. cxn. 1. ii. S4 

 och 85. 



