p 



M, ELFSTRAND, IIIERACIA ALPINA FRÅN DALARNE. 81 



sioribus mediocriter — dense obtecta, late elliptica — ovalia 



— ovaliter lanceolata (intimum), inaequaliter et ± grosse si- 

 nuato-dentata vel partim serrato-dentata, dentibus triangu- 

 laribus et ± mucronatis vel ad basin partim falcatis — ungui- 

 culatis, denticulis etiam mucroniformibus. Folium caulinum 

 vulgo minutum, anguste lanceolatum et acutum — 

 angustissimum, lineare et acutissimum, subtus 

 et margine floccis et leptotrichis ± parce adspersum. Acla- 

 dium pedunculique glandulis fuscis — subatris et microglan- 

 dulis et floccis mediocriter obtecti. Involucra sat parva, pri- 

 marium 10 — 13,5 mm altum, pilis apice brevi obscuris parce 



— parcissime, glandulis fusco-cerinis — subatris, par- 

 tim brevibus, partim longis, tenuibus crebre vestita, ad 

 basin saltem atque in marginibus squamarum exteriorum floc- 

 cis adspersa. Squamae mediocriter latae — sat angustae, plu- 

 rimae ± acutae, atro-virentes — fusco-virentes. Ligulae vitel- 

 linae, parvae, usque 2 mm latae, apice glabrae vel ci- 

 liis solitariis brevibus praeditae. Styli fusci. 



I dre: Nipfjället i reg. alp. (»/g 1912). 



Denna form har åtskilligt gemensamt med H. fuscatum 

 Elfstr., men är väl skild från den genom ytterst sparsamt 

 hårig och nästan naken stjälk, något längre och grövre tandade 

 rosettblad, oftast mycket smalt stjälkblad, talrika stjärnhår 

 och sparsamma hår på holken, smärre liguler och delvis längre 

 bladhår. 



H. radinum Om. 



Omang, Hier, unders, i Norge I (Nyt Mag. f. Naturvid. 

 1901) och Hieracium-Sippen der Gruppe Alpina III (ib. 1919); 

 H. griseotectum Dahlst. Herb. Hier. Scand. XX, n. 56 och 

 XXIII, n. 24 och 25. 



I dre: Salfjället i björkskog samt i reg. alp. ^^^ 1918); 

 Grövelsjöhögda i björkskog vid sjöns mitt (7« 1918) samt i 

 )>jörkskog ovan sjöns sydända (^V^ 1918); nära Lövåsens gård 

 (Va 1918). 



Stjälken O — 2-bladig, spenslig till grov; innersta rosett- 

 y)ladet brett lansettlikt och mer eller mindre spetsigt, holkarna 

 ofta större än hos den norska formen, primärholken 11 — 16 mm 

 hög, stundom något mörkare med något mindre hår och 

 stjärnhår, några få inre holkfjäll mer eller mindre spetsiga, ett 

 eller annat stundom sylspetsat. 



Arkiv för botanik. Band 17. N:o 17. Ü 



