M. ELFSTRAND, HIERACIA ALPINA FRÅN DALARNE. 85 



Av skandinaviska former med nära anslutning till väst- 

 sudetiska må här nämnas följande. H. melanocephalum v. 

 exutum, av vilken form Samuelsson anträffat ett exemplar 

 på »Molnet», är så gott som fullständigt identisk med en 

 melanocephalum-iovm., som jag 1909 hittade vid Kesselkoppe 

 på Riesengebirge, H. decipiens f. thulincolum från Grövelån 

 är nästan identisk med den på Riesengebirge allmänna H. de- 

 cipiens Tausch, H. chamaetrichum på Salfjället står nära H. 

 chamaetrichum v. asciburgictim Elfstr., som förekommer i 

 östliga delar av Riesengebirge, H. peculiar e Dahlst. är 

 mycket nära förvant med H. peculiare v. puUissimum Elfstr., 

 vilken jag tagit vid Kleine Schneegrube på sistnämnda fjäll, 

 likaså den i sydvästra Jämtland och på tvenne ställen i nord- 

 västra Härjedalen funna H. melainon Elfstr. med H. melainon 

 v. melanterum Elfstr. vid Kleine Schneegrube. Den vid 

 Långa i Härjedalen funna varieteten injuscatum av H. arrec- 

 tipes synes vara identisk med en vid Veigelsteine på Riesenge- 

 birge tagen form. — H. baphicum från Salfjället liknar mycket 

 en form av H. bructerum Fr. på Broeken. 



Inom det skandinaviska fjällområdets sydostliga delar, 

 särskilt i Dalarne, finnas alltså flera Hieracier med tydlig an- 

 slutning till vissa Hieracia alpina på sträckan Centralkarpa- 

 terna — Broeken. Det synes mig i hög grad sannolikt, att 

 under den sista istiden, den mecklenburgiska, i urströms- 

 dalarne utanför isranden funnos Hieracia alpina, vilka under 

 isens avsmältning följde den vikande isranden mot norr och 

 nordväst till Skandinavien och samtidigt också drogo sig mot 

 söder och sydost, mot Riesengebirge etc., att de flesta nordhga 

 emigranterna efter hand differentierade sig mer eller mindre 

 från de mot söder vandrande, att differentieringen kanske fort- 

 sättes än i dag, och att resultatet därav nu framträder i en 

 påtaglig likhet eller släktskap mellan en del skandinaviska 

 och en del centraleuropeiska former. Fullständig likhet mel- 

 lan nordhga och sydliga element har jag endast i ett par fall 

 kunnat konstatera. 



Naturligtvis är det troligt, att under istiderna Hieracia 

 alpina uppträdde utanför isranden även längre i norr, t. ex. 

 i Volgaområdet mellan isen och IVall)ergen. Kn omständighet, 

 som talar för ett sårlant antagande, är flcn nuvarande utbred- 

 ningen av H. vitellicolor Elfstr. Denna art är finmon icke 

 endast på sydjämtländska fjäll (Oviksfjällen, Ottfjället, Are- 



