HEINTZE, VÄXTTOPOGRAFISKA UNDERSÖKNINGAR. 13 



När Wahlenberg indelade Lappland i regioner, fattade 

 han dessa närmast som höjdbälten, hvilka aflöste hvarandra, 

 efter hand som man från Bottniska viken närmade sig norska 

 gränsen. Med regioner afsåg han således sammanhängande 

 och sinsemellan parallella områden af större utsträckning (Fl. 

 lapponica p. XXIX — XXX). De skoglösa topparna af isole- 

 rade lågfjäll hänfördes därför ej till regio alpina inferior, utan 

 betecknades med ett särskildt namn: montes subalpini. 

 Hvarthän han ville föra björkbältet på samma lågfjäll, om- 

 nämnes ej. 



Wahlenberg har vidare aldrig uppställt någon regio 

 alpina superior eller någon »snöregion», tydligen emedan fjäl- 

 lens högsta partier vanligen ej sammanhänga med hvarandra. 

 För Nordnorge, där äfven tallområdena uppträda isolerade, 

 har han af samma orsaker ej urskilt någon regio subsilvatica, 

 utan talar här om convalles inferalpinse eller loca inferalpina. 

 Björkbältet kallas här alpium radices o. s. v. Alpes mari- 

 timse kunna ej heller lämpligen inpassas bland hans regi- 

 oner, då deras karaktär bestämmes mera genom de våld- 

 samma hafs vindarna än genom höjden öfver hafvet (1. c. p. 

 XXXVII). 



I Flora suecica betecknas som regioner äfven områden 

 långt utom fjällen, t. ex. bok- och ekregionerna. Namnet 

 region har här fullständigt mistat sin ursprungliga betydelse 

 af höjdbälte. 



Höjdbältena på fjällen, t. ex. regio subalpina och alpina 

 inferior, kunna emellertid till ingen del sägas bilda någon 

 motsvarighet till de vidsträckta vegetationsområdena nedom 

 fjällen, exempelvis barrskogs- eller ekregionen. Lättast inses 

 detta, om man tager i betraktande förhållandena på de låg- 

 fjäll, som uppträda isolerade nere i skogslandet. På ett sådant 

 berg kan man urskilja ett fjällheds-, ett björkskogs- och ett 

 barrskogsbälte, hvilket senare sträcker sig ned till foten af 

 fjället. Med skogslandet i öfrigt äro dessa höjdbälten på 

 grund af sin ringa utsträckning o. s. v. naturligtvis ej jäm- 

 förbara och sidoställda. Att fjällen närmast norska gränsen 

 ligga intill hvarandra, så att t. ex. deras björkbälten sam- 

 manhänga, är en rent lokal företeelse och ändrar ingenting 

 till saken. 



Åtskilliga författare, såsom Alb. Nilsson (41 b). Sven 

 Ekman (15) och Heintze (20), använda benämningen zon 



