HEINTZE, VÄXTTOPOGRAFISKA UNDERSÖKNINGAR. 23 



E. uniflorus L. Utbredn.: flerstädes på de högre fjällen. 

 Naturveg.: sten- och klippstränder; frekgr. låg. Alpina veg,: 

 klippveg., tidiga snölägen och stränder (helst klippstränder); 

 mindre ofta på öppna fläckar i fuktiga rishedar; dessutom 

 skifferur samt lafmoss- eller mosslafhed; frekgr. låg — medelra. 



Oligotop och mesofil (mindre ofta hydro- eller xerofil) 

 koloniväxt; ingen beskuggning. 



Solidago Virgaurea L. Utbredn.: jämnt spridd öfver hela 

 området. Naturveg.: barr-, björk- och blandskogar, grus-, block- 

 och klippstränder samt videsnår; mindre ofta i klippveg., på 

 blockur och på tufvor i starrmyrar; dessutom på snöläge 

 och myrstackar; frekgr. medelm. — låg. Anträffad i alla inom 

 undersökningsområdet förekommande skogstyper: björkhedar, 

 mossrika, örtrika och gräsenrika björkskogar — mossrika, 

 örtrika, gräsenrika, försumpade och risrika blandskogar — 

 tallhedar och mossrika tallskogar — grankäl och mossrik 

 granskog — mossrika barrblandskogar. Kulturveg.: hård- 

 vallar; mindre ofta i bäckängar och kulturgränsveg.; frekgr. 

 medelm. — låg. Alpina veg.: vanligen moss- eller mosslafrika^ ris- 

 hedar samt i videsnår; mindre ofta på bäckstränder, tidiga 

 snölägen och i klippveg.; dessutom på blockur, flytjord och 

 i en rismyr; frekgr. låg — medelm. 



Polytop, xero — hydrofil och social art, som tål rätt stark 

 — stark beskuggning. 



Petasites frigida (L.) Fr. Utbredn.: spridd öfver hela om- 

 rådet. Naturveg.: videsnår; mindre ofta i källdrag och på 

 bäckstränder; dessutom på snöläge och i starrmyrkant; frekgr. 

 medelm. Alpina veg.: videsnår och bäckstränder; mindre 

 ofta i källdrag och på tidiga snölägen; frekgr. medelm, 



Oligotop, hydrofil och social art, som tål svag — måttl. 

 beskuggning. 



Tussilago farfara L. Utbredn.: spridd öfver större delen 

 af området. Naturveg.: grus- och blockstränder (stundom 

 inundatstränder); mindre ofta i källdrag och videsnår; dess- 

 utom i lunddäld, på källrik ur samt efter rännilar genom 

 blockur och hängmyr; undantagsvis i gles örtrik blandskog; 

 frekgr. medelm. — hög. Kulturveg.: mindre ofta i fuktiga 

 hård vallar; dessutom i en timotejvall, efter en vinterväg och 

 på kanterna af nygräfda diken; frekgr. vanligen medelm. 



