40 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 13. NIO 5. 



Draba hirta L. Utbredn.: spridda lokaler i Vapstälfvens, 

 Vojmåns och Storåns områden. Naturveg.: torra klippveg.; 

 dessutom på skifferur; frekgr. låg — medelm. Alpina veg.: 

 klippveg. och öppna grusfläckar i rishedar; frekgr. låg — 

 medelm. 



Monotop och xerofil koloniväxt; ingen beskuggning. 



D. alpina L. Utbredn.: Daunatjåkko och V. Vardo- 

 fjället i västra delarna af Vojmåns område. Alpina veg.: bäck- 

 stränder, fuktig skifferur, tidigt snöläge och öppnare ställen 

 i Dr f/as-hedar; frekgr. låg— medelm. 



Oligotop och meso — hydrofil koloniväxt; ingen beskugg- 

 ning. 



Geranium silvaticum L. Utbredn.: spridd öfver hela 

 området. Naturveg.: örtrika och gräsenrika björk- och bland- 

 skogar samt örtrika videsnår och bäckstränder; mindre ofta 

 i örtmattor på ur, i starrmyrkanter och smärre starrmyrar 

 (gärna hängmyrar); dessutom i klippveg., på tidigt snöläge, 

 i mossrika björk- och blandskogar, i försumpade blandsko- 

 gar, i grankäl och mossrik granskog äfvensom i källrik glänta 

 i örtrik granskog; frekgr. mycket växlande, oftast medelm. 

 Kulturveg.: hårdvallar; dessutom i en ängskaflevall och i ett 

 par bäckängar; frekgr. låg — medelm. Alpina veg.: örtrika 

 videsnår; dessutom på örtrika bäckstränder, i klippveg. och 

 på blockur, på tidigt snöläge samt i rismyr och hängmyr- 

 kant; frekgr. växlande, oftast medelm. 



Polytop, meso — hydrofil och social art, som tål rätt stark 

 ( — stark) beskuggning. 



Oxalis acetosella L. Utbredn.: spridd öfver större de- 

 len af området. Naturveg.: örtrika björk- och blandskogar; 

 mindre ofta i örtrika granskogar och på blockur; dessutom 

 i grankäl och mossrik granskog; frekgr. medelm. — låg. 



Oligotop, mesofil och social art, som tål stark beskugg- 

 ning. 



Viola umbrosa (Wg.) Fr. Utbredn.: Forsbergsberget. 

 Naturveg.: blockur i sydlig exposition; frekgr. låg. 



V. epipsila Ledeb. Utbredn.: spridd öfver hela områ- 

 det, Naturveg.: stränder, (oftast örtrika) videsnår, starrmyr- 

 kanter och grundare eller smärre starrmyrar; dessutom i käll- 

 drag på torfbotten, på snöläge, i grankäl och i gles örtrik 



