82 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 13. N:0 5. 



bäckäng samt i råg- och potatisåkrar; frekgr, hög — medelm. 

 Alpina veg.: bäckstränder, (vanligen glesa) videsnår, moss- 

 rika rishedar och tidiga snölägen; mindre ofta i klippveg. 

 samt i mosslaf- och lafmossrika rishedar; dessutom på skif- 

 ferur, i källdrag, snipmyr och på flytjord; frekgr. låg — me- 

 delm. 



Oligotop, hydro — xerofil och social art, som tål måttl. 

 beskuggning. 



P. serotina Ehrh. (P. palustris (L.) Roth). Utbredn.: 

 spridd i Vojmåns, Storåns och Saxälfvens områden. Natur- 

 veg.: örtrika videsnår samt grus- och blockstränder (äfven 

 inundatstränder); dessutom i gles, fuktig örtrik blandskog, i 

 klippveg. (bred, jordtäckt afsats) samt (troligen) på fuktig 

 blockur; frekgr. låg — medelm. Kulturveg.: mindre ofta i fuk- 

 tiga hårdvallar; frekgr. låg — medelm. 



Oligotop, hydrofil och social art, som tål svag beskugg- 

 ning. 



P. nemoralis L. Utbredn.: spridd öfver hela området. 

 Naturveg.: örtrika björkskogar, klippveg. samt örtmattor på 

 block- och skifferur (i klippveg. och på torra block stundom 

 som /. glaucantha (Gaud.); mindre ofta på grus-, block-, och 

 klippstränder; dessutom i örtrika blandskogar, alsnår och asp- 

 dungar på bunden ur; frekgr. oftast medelm. Kulturveg.: 

 mindre ofta i hård vallar; dessutom i en timotejvall och på 

 en vinterväg; frekgr. låg — medelm. 



Oligotop, social och oftast meso — xerofil art, som tål 

 måttl. (—rätt stark) beskuggning. 



P. alpina L. Utbredn.: spridd öfver större delen af om- 

 rådet. Naturveg.: grusiga bäck-, älf- och sjöstränder (mer 

 sällan på klipp-, sten- och blockstränder; stundom inundat- 

 stränder); mindre ofta i klippveg. och källdrag; dessutom på 

 snöläge och i glest videsnår; frekgr. oftast låg. Kulturveg.: 

 hårdvallar och kulturgränsveg. (gångstigar, boskapsstigar, vin- 

 tervägar, i ett myrdike och på ett rengärde); mindre ofta i 

 timotej vallar; dessutom i en bäckäng; frekgr. oftast medelm. 

 Alpina veg.: bäckstränder (grus- och klippstränder; både huf- 

 vudf. och /. vivipara), snölägen (nästan alltid /. vivipara) 

 samt klippveg. (nästan alltid Vufvudf.); mindre ofta på block- 

 och skifferur (både hufvudf. och /. vivipara) samt i källdrag 

 (/. vivipara); dessutom i fuktiga, mossrika rishedar (vanligen 



