HEINTZE, VÄXTTOFOGRAFISKA UNDERSÖKNINGAR. 87 



Till hårdvallar och kulturgränsveg. är arten till stor del (till 

 största delen?) införd genom kulturen. 



Oligotop, meso — hydrofil och social art; beskuggning van- 

 ligen svag. 



A. canina L. Utbredn.: två lokaler i östra delen af Stor- 

 åns dalgång. Naturveg.: starrmyrkanter och liten, grund 

 hängmyr; frekgr. medelm. 



Monotop, hydrofil och social art; ingen beskuggning. 



A. borealis Hn. Utbredn.: spridd öfver hela området. 

 Naturveg.: bäck-, älf- och sjöstränder (grus-, block- och klipp- 

 stränder; stundom inundatstränder) samt starrmyrkanter och 

 smärre, grunda starrmyrar; mindre ofta i källdrag; dessutom 

 i örtrika videsnår, klippveg., på snölägen och i koloniveg. 

 på torra grusåsar (gamla tallbrännor) ; frekgr. oftast medelm. 

 Kulturveg.: hårdvallar och kulturgränsveg. (t. ex. på gång- 

 stigar, boskaps- och renstigar, vintervägar o. s. v.); mindre 

 ofta i bäckängar; frekgr. medelm. — låg. Alpina veg.: bäck- 

 stränder och tidiga snölägen; mindre ofta i klippveg.; dess- 

 utom i källdrag, starrmyrkant, kanten af ett videsnår samt 

 på ren- och boskapsstigar; frekgr. medelm. — låg. 



Oligotop, hydrofil (mer sällan meso — xerofil; i kulturveg. 

 ofta xerofil) och föga utprägladt social art; ingen (eller en- 

 dast svag) beskuggning. 



Milium effusum L. Utbredn.: rätt spridd i Vapstälfvens, 

 Vojmåns och Storåns områden. Naturveg.: örtrika björksko- 

 gar; mindre ofta i örtrika blandskogar samt örtmattor på 

 blockur; dessutom i gräsenrika björk- och blandskogar, på 

 bäckstränder, i örtrikt videsnår samt i källrik glänta i örtrik 

 granskog; frekgr. låg — medelm. Kulturveg.: fläckvis på fuk- 

 tiga, mindre påverkade partier af en hårdvall; frekgr. låg. 

 Alpina veg.: örtrika videsnår (ster.); frekgr. låg. 



Oligotop, social och vanligen mesofil art, som tål måttl. — 

 rätt stark beskuggning. 



Alopecurus * fulvus J. E. Sm. {A. aristidatus Michx.). 

 Utbredn.: ojämnt utbredd öfver området; talrikast efter strän- 

 derna af de sjöar, som afvattnas af Storån (Ångermanälf- 

 ven). Naturveg.: grusiga, sandiga eller steniga inundatsträn- 

 der af större sjöar eller på grundt vatten i dessa; dessutom 

 på grusiga bäckstränder och i en myrgöl; frekgr. medelm. — 



