104 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 13. N:0 5. 



oftast i sällskap med Dryas. En faktor, som inverkar på 

 växternas höjdstigning, är alltså jordmånen. 



Att bedöma huru starkt motstånd de i egentlig mening 

 alpina arterna kunna prestera mot påträngande subalpina 

 och silvina växter, är en fråga, som först med dessa rader 

 framkastas. Och vi skola här endast beträffande ett artpar, 

 Pinguicula vulgaris och alpina, mera uttömmande söka be- 

 svara densamma. 



I Åsele lappmark är P. aljmias utbredning inskränkt till 

 nordvästra delen. På V. Vardofjället förekommer den enligt 

 Melander (37) i stor mängd på bäckstränder; på ö. Vardo- 

 fjället och Daunatjåkko har jag funnit den endast på några 

 få ställen, under det att P. vulgaris är allmänt spridd på 

 båda fjällen. Nordväst om dessa lokaler har P. alpina ny- 

 ligen anträffats af Ove Dahl (14) på Amirfjeldets sluttning 

 ned mot Skarvand, enda fyndorten för växten i Helgeland. 

 På samtliga dessa hvarandra närliggande ställen förekom- 

 mer den endast i alpina zonen och med exposition åt norr. 



P. vulgaris är i Åsele lappmarks fjällbygd ungefär lika 

 vanlig i lägre delarna af kalfjället (höjdbälten I och II) som 

 i subalpina och subsilvina zonerna. Ofvan skogsgränsen träf- 

 fas den på samma slags växplatser som P. alpina: bäcksträn- 

 der, hängmyrar, fuktiga klippvegetationer, källdrag och på 

 tidiga snölägen. Till den förra artens typiska ståndorter få 

 därjämte räknas glesa videsnår. 



På fjällen väster om Kilpisjärvi i Torne lappmark har 

 jag äfven funnit P. alpina på flera ställen i glesare videsnår, 

 som hållas starkt fuktiga af talrika källdrag och rännilar. 

 Och af Norman (45) är den antecknad för björkskogar, ett 

 förekomstsätt som dock får anses vara af rent tillfällig natur. 



I Åsele lappmark har jag aldrig sett de båda arterna 

 växa i samma vegetation. Längre norrut kan detta ibland vara 

 fallet. Hos Norman (45) och Heintze (20) anföras enstaka dy- 

 lika uppgifter beträffande Nordnorge, och under mina färder 

 i Torne lappmark har jag gjort hknande iakttagelser. Ar- 

 terna sammanträffa vanligen nedom skogsgränsen och i koloni- 

 vegetationer: klippvegetationer och bäckstränder. Endast en 

 gång har jag funnit dem sällskapa med hvarandra i myrveg., 

 i en liten, torr snipmyr på sydsidan af Snuoratjåkko (Torne 

 Ipm.), där båda förekomma i spridda exemplar. 



P. vulgaris synes vara helt likgiltig för markens boni- 



