HEINTZE, VÄXTTOPOGRAFISKA UNDERSÖKNINGAR. 107 



att reduceras ti)l en konkurrensgräns, såsom redan 

 är fallet på högfjällen i Torne lappmark. 



Äfven Antennaria dioicas öfre utbredningsgräns bestäm- 

 mes på åtminstone flertalet fjäll genom indirekt konkurrens 

 med A. alpina. I nedre delarna af Rh. -zonen sällskapa de 

 båda arterna mycket ofta med hvarandra i klippvegetationer 

 och glesare rishedar. Of van skogsgränsen tyckas A. dioicas 

 frukter på många ställen ej hinna mognad, och sommaren 

 1909 voro blommorna här på stora sträckor bortfrusna. Genom 

 vegetativ förökning kan arten dock lätt hålla sig kvar, sedan 

 den väl en gång fått insteg. 



Alpina arter, som direkt förmå upptaga kampen med 

 påträngande subalpina och silvina arter, finnas äfven. Så- 

 lunda har jag på ett par ställen sett Phegopteris alpestris ut- 

 tränga Polystichum spinulosum ur sina bestånd. 



Rätt iögonfallande är, att en del arter vid eller i när- 

 heten af sina höjdgränser uppträda som ± utpräglade koloni- 

 växter, under det att de längre söderut alltid äro sociala ar- 

 ter, exempelvis Vero7iica scutellafa och Ulmus montana. 



* * 



* 



Hos olika författare träffas helt skilda åsikter om de 

 faktorer, som bestämma kärlväxternas nedre gränslinjer. 



Beträffande Norges kusttrakter anser Sernander (48), 

 att det här rådande fuktiga, insulära klimatet skulle gynna 

 de »alpina» arternas utbredning nedom kalfjället. I anslut- 

 ning härtill tyder han en del förekomster af »fjällväxter» i 

 Jämtland, västra Härjedalen o. s. v. som relikter från svunna 

 tider, då nederbörden var väsentligt rikare än nu. 



Till helt andra slutsatser kom Heintze (20) under sina 

 studier öfver fjällväxternas uppträdande i de nordnorska dal- 

 gångarna. Han fann nämligen, att de alpina arternas för- 

 måga att hålla sig kvar i lägre trakter någon längre tid i 

 allmänhet ej var stor. Framför allt beror den på förekomsten 

 af koloni- eller koloniartade vegetationer, skogarnas gleshet 

 på starkt vindexponerade ställen o, s. v. Härtill komma 

 de gynnsamma spridningsmöjligheterna från de närbelägna 

 fjällen. 



Hos särskildt äldre författare finnas stundom antydnin- 

 gar, att fjällväxterna skulle vara speciellt köldälskande och 

 att de skulle utestängas från lokaler nere i skogslandet på 



