132 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 13. N:0 5. 



Diapensia, Silene acaulis, Arctostaphylos alpina, Azalcea, Jun- 

 cus trifidus, Luzula arcuata och Lycopodium alpinum före- 

 komma endast i högt hggande, mycket glesa och vindöppna 

 björk- och tallhedar och försvinna, så snart skogsbestånden 

 förmå sluta sig. Endast två af den alpina rishedens karak- 

 tersväxter, Pedicularis lapponica och Phyllodoce coerulea, äro 

 mera skuggfördragande och träffas därför äfven i fullt slutna 

 björkskogar. Några af de uppräknade hedväxterna äro ± 

 bofasta i rismyrar, rismyrkanter och på ristufvor, men un- 

 danträngas här vanligen rätt snart af Empetrum, Myrtillus 

 uliginosa ra. fl. 



Lycopodium Selago är en hed- och myrväxt, som i Åsele 

 lappmarks barrskogsregion endast är lunnen på några 

 få ställen. Hvarför den saknas eller är sällsynt i många 

 trakter, är svårt att afgöra. I likhet med Potentilla verna 

 får den betecknas som »pseudoalpin». Salix myrsinites, S. 

 reticulata och Carex ustulata äro föga konkurrenskraftiga ar- 

 ter, som hufvudsakligen växa i hängmyrar och efter smärre 

 myrbäckar på kalkrik botten. Inom Jämtlands silurområden 

 träffas de stundom nere i skogslandet. Äfven Salix lanata 

 och arhuscula kräfva i regel kalkrikare jordmån. De fördrif- 

 vas lätt af högväxtare viden, exempelvis S. phylicijolia. På 

 sina lägst belägna ståndorter uppträda de vanligen i enstaka 

 individ på inundatstränder eller i videsnårens yttre kanter. 



Tre alpina myrväxter: Carex * saxatilis, C. * rotundata 

 och C. rarijlora ersättas nedom skogsgränsen efter hand af 

 närsläktade arter: C. vesicaria, C. ampullacea och C. limosa. 



De alpina arternas nedre gränser bestämmas ge- 

 nom direkt och indirekt konkurrens med subalpina 

 och silvina växter. De flesta alpina arter tåla ingen 

 eller endast helt svag beskuggning; något mer än 

 hälften äro koloni växter. 



Subalpina arter. 



Subalpina arter äga sin största utbredning inom subal- 

 pina och subsilvina zonerna. I Åsele lappmark finnas emel- 

 lertid äfven talrika skenbart subalpina växter, d. v. s. de 

 äro sparsamma — sällsynta (eller kunna t. o. m. helt sak- 

 nas) i denna lappmarks barrskogsregion, men tilltaga i fre- 

 kvens närmare kusten, t. ex. i Ångermanland och Medelpad. 



