p. G. E. THEORIN, SPRIDDA ANTECKNINGAR OM TRICHOMER. 7 



mindre antal sådana fristående spetsar men ett större antal 

 hårlika förgreningar (fig. 2), som också de ingenting annat 

 äro än mer utdragna, 0,5 — 0,7 mm. långa och 0,oo7 mm. 

 breda, fristående öfre ändar till hårens ytceller. Enda ana- 

 tomiska olikheten mellan å ena sidan de hårlika förgrenin- 

 garna hos Leontodons fjäderpenselhår och å den andra 

 samma växts fria, korta spetsar hos samma hår samt de 

 fristående spetsarna på förut omtalade växters hårpenselhår 

 är den, att de förra äro omkring 30 gånger längre än de senare, 

 samt att de förra äro i toppen aftrubbade men de senare 

 tillspetsade. Fjäderpenselns hår hos Hijjjochceris maculata L. 

 äro lika ofvanbeskrifna fjäderpenselbår hos Leontodon eller 

 ha ytceller, som öfverst äro utdragna än till O, o 2 mm. långa 

 spetsar och än till 0,3 — 0,5 mm. långa samt 0,oo9 mm. breda 

 hårlika förgreningar, af hvilka båda sorter utväxter ibland 

 de förra och ibland de senare på olika ställen af hårytan 

 förekomma i större mängd. 



Hos Scorzonera humilis L. äro fjäderpenselhåren försedda 

 med 1,5—2 mm. långa och 0,oo7 mm. breda, hårlika förgre- 

 ningar, som äfven de äro mycket långt utdragna, fria 

 öfre ändar till hårens ytceller, ehuru den del af förgrenin- 

 gen, som är sammanväxt med inre hårceller, stundom kan 

 vara rätt kort. På gröfre penselhår funnos små, O, o 8 mm. 

 långa, småtagglika utväxter med utdragen basdel i hårets 

 längdriktning. De äro förvandlade hårytceller, som förstorats 

 mindre långs håret och mer utåt. Tragopogons fjäderpensel- 

 hår ha lika långa men smalare, hårlika förgreningar (se »Tri- 

 chomer», Pl. II, fig. 14), och inblandade med dem funnos 

 några svaga, småtagglika utväxter. Dessa småtaggar ha 

 isynnerhet hos Tragopogon en i hårets längdriktning mycket 

 utdragen basdel, från hvars öfre del själfva den smala och 

 tunnväggiga småtaggen utgår (fig. 24), Visserligen är denna 

 betydligt längre än de förutnämnda, spetsiga utväxterna och 

 har en basdel, som är mycket kortare än de vanliga spets- 

 bärande hårytcellernas, men utvecklingen af de båda sorterna 

 ytceller — de till småtaggar förvandlade och de i öfre ändan 

 till spetsar utdragna — har ändå tydligen gått i samma 

 riktning. 



Att de hårlika förgreningarna på Leontodons, Hypo- 

 chaeris', Scorzoneras och Tragopogons fjäderpenselhår ha 

 sammanknytningspunkter med de sammansatta Hieracium- 



