r. G. E. THEORIN, SPRIDDA ANTECKNINGAR OM TRICHOMER. 9 



ha tunna väggar med fina ytojämnheter samt sakna synligt 

 innehåll, utom då de innesluta en blå lösning, lik kronblads- 

 cellernas. Ofvanför dessa hår finnas på kronflikkanterna 

 små, vanligast med blå lösning försedda och upptill afrun- 

 dade tappar af 0, 02 6 mm:s längd, blandade med några hår 

 af ofvan uppgifven form. Upptill på ståndarknapparna och 

 i en hårkrans nedanför märket träffas encelliga och något 

 kägelformade hår af omkring 0,2 mm:s längd. Dessa hår 

 äro alltid färglösa. 



Plant ago major L. 



I »Hår och yttre glandier» omtalas på sid. 14 och af- 

 bildas i fig. 32 och 33 intill 8 mm. långa hår från inre sidan 

 af rosettbladens nedre del hos Plantago lanceolata L. Sådana 

 långa hår finnas ock i stor mängd på motsvarande ställe 

 hos P. major. Men den senares hår kunna vara mer än 10 

 mm. långa af blott 0,ooi — 0,oo2 mm:s bredd, och de äro 

 försedda med särdeles tunna väggar, bland hvilka tvärväg- 

 garna syntes för mig alltid vara raka. Ifrågavarande hår 

 ligga hos P. major alldeles raka bredvid hvarandra på inre 

 sidan af rosettbladens nedre del samt påminna tillsammans 

 om väl kammadt hår, medan de långa håren på samma ställe 

 hos P. lanceolata tillsammans uppvisa ett ulligt utseende. 

 Hos bådadera arterna utgå dessa långa hår från stamlederna 

 mellan rosettbladen och från dessas samt blomstängelns allra 

 nedersta del. 



Hår, hvilka som de nämnda troligt blifvit långa, emedan 

 de under sin utbildning varit inklämda mellan nära hvar- 

 andra belägna växtdelar, återfinnas hos flere andra arter. 

 Sådana äro till exempel de långa håren på nedre delen af 

 rosettbladen och tillhörande stam hos många Compositéer 

 (se Växttrichomernas benägenhet till »formförändringar», II 

 och III, öfvers. af K. Vet.-Akad:s Förhandlingar, 1876 och 

 1878); äfvensom de långa håren hos Eriophora kring ståndare 

 och pistill mellan axstammen och utanför varande skärmfjäll 

 (se Om de s. k. kalkborsten hos ett par Eriophora, Öfversigt 

 af K. Vet.-Akad:s Förhand., 1882); vidare de uppåt utväxta 

 håren mellan blomknoppar och blommor i korgen hos Arte- 

 misia rupestris L. (se »Trichomer», sid. 30); dessutom de 

 mycket långa håren mellan tätt sittande, i knoppläge befint- 



