p. G. E. THEORIN, SPRIDDA ANTECKNINGAR OM TRICHOMER. 17 



chomer, som, då de voro äldre, sutto på mycket låga dynor 

 men såsom yngre på den släta växtdelen. Ett fruktämne, 

 hvarifrån kronbladen nyss affallit, var försedt med liknande 

 trichomer, som dock nu voro något tjockväggigare men aldrig 

 mer än medelmåttigt tjockväggiga och mindre innehållsrika, 

 hade en längd af ända till O,") mm. samt voro än mer lång- 

 draget afsmalnande till en spets. Nederst voro de ej utvid- 

 gade men omfattades något af celler till en låg, blott O, o 5 

 mm. hög dyna. Dessa trichomer utgöra utan att under 

 fruktens utbildning synnerligt förlängas samt utan att förses 

 med just tjockare väggar den mogna fruktens svagare borst, 

 som äro fastade rakt uppåt på lika låga dynor som de nyss 

 omtalade. 



Fruktens biåsars tagglika borst äro rätt anmärknings- 

 värda. Från biåsens tunna kant stå ut i en rad omkring 1 mm. 

 långa emergenser, som äro sammansatta af en stor mängd 

 isynnerhet upptill mycket långsträckta celler, hvilka nedåt 

 bilda många cellrader, medan cellraderna uppåt bli färre och 

 färre. Också är emergenset långsamt afsmalnande uppåt och 

 är vid basen 0,i — 0, 17 mm. bredt samt strax invid toppen 

 0;03 — 0,06, Emergensets ytcellers yttre vägg är ibland mest 

 i dess nedre del förtjockad och utbuktad till små bucklor. 

 På toppen af emergenset sitter oftast en scabrtie af O, o 6 — 

 0,0 9 mm:s längd. Detta är ofvanom emergenset smalt, till- 

 spetsadt och tjockväggigt men nedtill, där det står ned bland 

 och omfattas af emergensets toppceller, lökformigt utvidgadt 

 och mindre tjockväggigt (fig. 13). Sagda scabritie kan ej ha 

 uppstått efter emergensets fullbildning, emedan emergenset då 

 öfverst består af mj^cket långa celler, som äro ur stånd att 

 delas, och alltid förlänges genom celldelning vid basen. Sca- 

 britiet har nog växt fram från någon emergensets öfversta 

 cell, då detta var mycket ungt. Fråga kan vara, om ej 

 kanske åtminstone någon gång scabritiet skjutit fram från 

 från den släta biåskanten, hvarpå det genom liflig celldelning 

 under scabritiet uppstått en dyna, som lyftat upp scabritiet 

 högre och högre. I alla händelser påminna dessa emergenser 

 med sitt lilla scabritie på toppen om de vida lägre dynor, som 

 uppbära öfriga sorter trichomer hos D. carota^. I sammanhang 

 härmed vill jag påminna om de spensliga glandierna hos 



* Det är fodermorotfrukter och -blommor jag undersökt. 

 Arhiv för botanik. Band 13. N:o G. 



