p. G. E. THEORIN, SPRIDDA ANTECKNINGAR OM TRICHOMER. 19 



håranlag längre och längre samt äro, när de där utväxt, 

 långa smala hår, som ha tunna cellväggar och ett glesgrynigt 

 innehåll. Redan på det halft utslagna bladets baksida äro 

 flere af de med hvarandra insnodda håren vissnade, trådlika 

 och ofta brunaktiga. Ju mer bladet utvecklas, desto tal- 

 rikare vissnade hår träffar man på detsamma, och det 

 utbredda, fullväxta bladet har hufvudsakligen vissna hår. 

 Fastän dessa hår äro långa och smala, besitta de flere egen- 

 skaper — tunna cellväggar, glesgrynigt cellinnehåll och kort 

 lifslängrd eller ett snart vissnadt utseende — som ställa dem 

 i närheten af de s. k. höljande, vattenfyllda håren (se »Nya 

 bidrag», sid. 11 och 12). Man jämföre dessutom hvad som i 

 »Hår och yttre glandier», sid. 10 — 12 sagts om Vinrank- 

 knoppens hår och om liknande hårbeklädnad i knoppen till 

 Aesculus hippocastanum L. 



Papilioiiaeeap. 



Trifolium pratense L. Fodertändernas snedt uppåt vet- 

 tande hår tillhöra den vanliga Papilionacé-typen eller bestå 

 af en 1 mm. lång, järanbred, i toppen till en spets hopdragen 

 och helt väggfylld cell, som h vilar på en bredare men mycket 

 kort, rumförsedd cell. Denna bascell omfattas något nedtill, 

 hvad som här bör bemärkas och för hvars skull jag tagit 

 till orda om denna växts hår, af öfre ändarne till flere enkla, 

 i jämnhöjd med hvarandra befintliga celler, som sträckts 

 radialt mot växtytan och därigenom betydligt höjts ofvanom 

 densamma. Den på sådant sätt uppkomna dynan liknar 

 dynan till håren hos Scabiosa stellata (se »Undersökning», 

 fig. 11). Håren på den valkformade uppsvallningen på öfre 

 delen af fodrets inre sida äro lika de nämnda, utom däri att 

 de sakna dyna. Stam och blad ha tjockväggiga, cuticular- 

 knottriga och vanligen tilltryckta bår af samma Papilionacé- 

 typ, men sakna äfven de en dyna. 



Medicago Iwpulina L. var. W illdenowii Bonn. Om denna 

 var. heter det i Floror, att endast baljorna äro försedda med 

 encelliga glandier, som hvila på ett af flere celler i rad 

 bestående skaft. Men på alla växtdelar finnas korta glandier, 

 som äro af en annan form än de förutnämnda. Dessa öfver- 

 allt förekommande glandier utgöras af en encellig fot, som 

 uppbär 2 öfver hvarandra befintliga celler, tillsammans 



