p. G, E, THEORIN, SPRIDDA ANTECKNINGAR OM TRICHOMER. 21 



motsvarande bladens tänder, utbildats. Jag kallar dera 

 emergenser', emedan jag hos den närstående P. virginiana 

 funnit, att, strax sedan någon af fjällets kantceller i blom- 

 knoppen utbuktats och vertikalt delats, en eller flera celler 

 innanför dessa skjutit upp i den begynnande kantutväxten 

 (fig. 18). Emergenserna på kanterna till knoppfjäll och stipler 

 hos P. padus voro i fullvuxet tillstånd afrundade men till 

 formen något olika på de båda ställena. Hos knoppfjällen 

 voro kantemergenserna vanligen mer jämnbreda och mer 

 utåtriktade och hade hos sådana, som mättes, en längd af 

 0,2 mm. och vid basen en bredd af 0, 075 mm. Stiplernas 

 kantemergenser voro i allmänhet bredare nedåt och mot sin 

 öfre del mer afsmalnande samt mer framåtriktade och hade 

 hos de mätta en längd af 0,3 mm. och vid basen en bredd 

 af 0,2 mm. (fig, 17). Dessa emergenser bestodo af flere cell- 

 rader ej blott bredvid utan ock bakom hvarandra men voro 

 i öfverensstämmelse med den tunna, bärande fjäll- och stipel- 

 kanten mer eller mindre plattade. Alla de nämnda emer- 

 gensernas alla celler voro till form och storlek alldeles lika- 

 dana. Emergensernas ytceller voro också icke det allra minsta 

 radialt sträckta (fig. 16). Äfvenså voro utväxternas alla 

 celler hvarandra däri lika, att de öfverallt inneslöto ett spar- 

 samt, färglöst och slemmigt smågrynigt ämne samt voro 

 försedda med tunna (tunnare än hos bladcolletererna) cell- 

 väggar, hos hvilka, äfven då de utgjorde utväxtens yta, 

 ingenstädes några blåsor funnos, och genom hvilka intet slem 

 framkommit till emergensets yta. Ifrågavarande emergenser 

 tjänstgöra således tydligen alls icke såsom colleterer. Den 

 nytta, de kunna anses göra, är möjligen att de något för- 

 stora knoppfjällens och stiplernas yta. Man kunde dock 

 nästan föreställa sig, att de kanske äfven finnas på knoppfjäll 

 och stipler, för att dessas kanter må i någon mån vara 

 utrustade med något, som till sitt läge motsvarar bladtän- 

 derna. På fjällens och stiplernas utåtvettande yta sitta 

 många 0,026 mm. långa, tunnväggiga och jämnbreda — uppåt 

 långsmalnande små hår. 



P. virginiana L. På kanterna till knoppfjällen och de 

 smala skärmarna vid outslagna blommor finnas emergenser. 



' De växtbildningar, som kallas emergenser, stå stundom rätt nära 

 trichomer, hvadan jag anser det ej vara oegentligt att beskrifva emergen- 

 ser i en uppsats om trichomer. 



