p. G. E. THEORIN, SPRIDDA ANTECKNINGAR OM TRICHOMER. 29 



Cannabis sativa L. 



Någon likhet existerar mellan behåringen hos U. canna- 

 bina och behåringen hos ofvanskrifna. Hampan har näm- 

 ligen både hår, som något påminna om brännborsten, och 

 äfven luddhår. Men de förra hampans hår äro sträfhets- 

 alstrande, ha såsom sådana tjockare väggar och äro tryckta 

 intill växtdelen, hvarjämte hud- och parenchymcellerna, som 

 omgifva deras bas, täcka endast en ringa del af deras lök- 

 formiga uppsvallning. Om dessa bår läses något i »Pflanzen- 

 haare», sid. 611, men därstädes namnes intet om den andra 

 sorten hår eller om luddhåren. Dessa äro mycket kortare, 

 än de förstnämnda, sakna lökformig basdel och ha knappt 

 något cellrum. 



Corylus avellana L. 



Tillsammans med korta, något stickande eller växtdelen 

 en mjuk sträfhet förlänande, koniska hår (se »Hår och yttre 

 glandier», sid. 13) förekomma på utväxta årskott utstående, 

 runda glandier, som utgöras af små, med ett rödt, af kali 

 ej förstörbart ämne utfyllda celler, och hvilkas skaft äro 

 sammansatta af långdragna celler. Sagda glandier finnas ej 

 på växtdelar i knoppläge. Om knoppens stora colleterer, 

 som blott finnas i bladvecken och ha en helt annan byggnad, 

 säger Hanstein i skriften, Ueber die Organe der Harz- und 

 Schleimabsonderung in den Laubknospen, Bot. Zeit., sid. 

 728, att dessa blott kort tid äro lef vande och snart vissna. 

 Årsskottets glandier ha således utbildats under årsskottets 

 utväxning. 



Monocotyledoneae. 



Iris germanica L. Längs midten af de yttre kalkflikarna 

 sträcker sig en hårrand, som upptill är 2 mm. bred samt 

 yfvig och nedåt blir smalare samt mer gleshårig. Hårranden 

 begynner ett stycke ofvanom det ställe, dit ståndarknapparna 

 nå, och räcker nedåt till kalkpipen. Randens hår voro 2 

 mm. långa och i medeltal 0, 14 ram. breda. De likna de hår, 

 som i »Pflanzenhaare», sid. 557 och 558, beskrifvits före- 



