2 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 13. N:0 13. 



slutligen gjort den uppfattningen berättigad, att vid rotan- 

 lagens lokalisation korrelationsföreteelser af mer eller mindre 

 invecklad natur ingripa determinerande (Vöchting, Beije- 



RINCK, GOEBEL, KlEBS, KÜSTER, MC CaLLUM, WiNKLER, 



Kupfer, Smith, Doposcheg-Uhlår). 



Oaktadt rotbildningens problem sålunda blifvit af flera 

 forskare behandladt med hänsyn till det kausala sambandet 

 mellan rotanlagens lokalisation och de påverkande, yttre och 

 inre faktorerna, lämna dock iakttagelserna å detta område 

 rum för mången motsägelse och oklarhet. Detta gäller i syn- 

 nerhet om de nämnda heterogena faktorernas verkningskrets. 

 Att meningarna differera i flera väsentliga punkter, förklaras 

 till en viss grad däraf, att rotbildningen utgör en process, 

 som är i eminent grad känslig för de inflytelser, som påverka 

 densamma. Vid en komplex af samverkande (yttre och inre) 

 gestaltningsfaktorer uppkomma sålunda icke sällan ställnings- 

 förhållanden, där än den ena, än åter en annan af de i fråga- 

 varande faktorerna varit dominerande och fällt det definitiva 

 utslaget. 



Såsom jag redan inledningsvis antydt, måste man vid 

 behandlingen af detta problem från hvarandra noggrant isär- 

 hålla de faktorer, som framkalla rotbildningen såsom sådan, 

 och å andra sidan de krafter, soni därvid verka blott oriente- 

 rande. Om problemet sålunda med den gifna distinktionen mel- 

 lan formativt inducerande och i lokalisatoriskt hänseende deter- 

 minerande krafter^ erhållit de fasta konturer, inom hvilka 

 ett närmare studium af detsamma blifvit från fysiologisk 

 synpunkt möjliggjordt, så får emellertid icke förgätas, att 

 den empiriska forskningen här kanske mera än på något an- 

 nat område af experimentalfysiologien har att kämpa med 

 betydande tekniska svårigheter. I likhet med öfriga proces- 

 ser, af hvilka växtkroppens yttre gestaltning beror, repre- 

 senterar rotbildningen ett kompliceradt problem. Äfven när 

 frågan gäller exempelvis enbart orienteringen af de å ett 



' Redan Sachs omnämner en iakttagelse, där betydelsen af oriente- 

 ringsretningar tydligt uttalats. «Wenn man Sprosse von Tropaeolum ma- 

 jus, ohne sie von der Mutterpflanze abzuschneiden, entweder in vertikaler 

 oder in horizontaler Lage mit Erde so bedeckt, dass die langgestielten 

 Laubblätter ira Lichte bleiben, darm treten in ersterem Fall (bei vertikaler 

 Lage) die Wurzeln allseitig, bei horizontaler Lage nur auf der Unterseite der 

 Sprossachsen hervor. Verdunkelung, und Feuchtigkeit haben hier die 

 Wurzelbildung hervorgerufen, die Schwerkraft aber wirkt orientierend ein.» 

 (Sachs, IV, 1185, anm. 3; Goebel, III, 191, 198 ff.) 



