4 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 13. N:0 12. 



arbete öfver den antydda egenskapen hos växternas rotsystem 

 (V), i h vilket arbete frågan om rotkrökn ingens betydelse för 

 ensidig anläggning och utveckling af sidorötter gjorts till 

 föremål för en ingående experimentell undersökning och stu- 

 diet af fenomenet fullföljts från såväl morfologisk-anatomisk 

 som från fysiologisk och ökologisk synpunkt. Noll påvisade 

 här, att vid lokal omböjning af en rot, vare sig denna krök- 

 ning är tropistisk (geo-, helio- eller hydrotropisk) eller af 

 rent mekanisk natur, sidorötterna uppträda med den största 

 regelmässighet och nära nog undantagslöst på bågens kon- 

 vexsida, samt att bildningen af sidorötter konstant under- 

 tryckes å konkavsidan. På detta sätt induceras hos ana- 

 tomiskt radiära moderrötter i viss mån en fysiologisk dorsi- 

 ventralitet. Denna tager sig uttryck jämväl däruti, att vid 

 produktion af sidorötter från de båda, mellan konvex- och 

 konkavsidorna belägna ytorna (de neutrala flankerna) af en 

 krökt rot ifrågavarande sidorötter genom en mer eller mindre 

 skarp böjning vända sig mot konvexsidan, hvarigenom sido- 

 rötternas ensidiga anordning ytterligare befordras. 



Denna påfallande arkitektoniska egendomlighet, h vilken 

 Noll iakttog hos rotsystemet af samtliga undersökta kärl- 

 kryptogamer, gymnospermer och angiospermer, befanns vara 

 förhanden endast hos sådana sidorötter, hvilkas anläggning 

 skett, medan nämnda krökning gjorde sig gällande. De anlag 

 till sidorötter åter, som redan förefunnos, innan moderrotens 

 krökning ännu kommit till stånd, växte ut under allsidig 

 orientering, äfven om krökning därunder inställde sig å mo- 

 derorganet, och rönte således i dylikt fall icke inflytande af 

 dess krökning. 



Denna befordran af krökta moderrötters konvexsida med 

 hänsyn till anläggningen af sidorötter lyckades Noll icke att 

 återföra till någon inverkan af tidigare bekanta, yttre eller 

 inre gestaltningskrafter. Noll fattar därför sidorötternas 

 ensidiga anordning å krökta rotdelar såsom moderrotens 

 reaktion på en orienteringsretning, härrörande från ifråga- 

 varande växtdels förmåga att uppfatta kroppens form och 

 läge. Denna känselförmåga, som således hos radiära organ 

 under vissa förhållanden inducerar en utpräglad dorsiventra- 

 litet (anisotropi), kallar Noll morphaesthesi, »eine Reizbar- 

 keit auf Grund der Wahrnehmung von Reizen, die von der 

 Form und Haltung des eigenen Körpers (einschliesslich der 



