OTTO GERTZ, STUDIER OFVER MORPHAESTHEST. 7 



frågorna. Det är emellertid min afsikt att i detta arkiv inom 

 kort offentliggöra de öfriga, utom ramen för denna afhandling 

 fallande undersökningar, som jag anställt öfver växternas 

 morphaesthesi. 



Försök att frsinikjillji bildning af sidorötter å krökta 

 rotdeliirs koiikavsida. 



Den första uppgiften, som förelåg, var att söka förhindra 

 att sidorötter utvecklades från moderrotens konvexsida, utan 

 att därmed äfven den af krökningen härrörande, morfogena 

 retningen upphäfdes. Det gällde sålunda att blott hindra reak- 

 tionen på denna retning att på vanligt sätt taga sig uttryck. 



Undersökningar af Pfeffer (II, 356 ff.), Newcombe (I, 

 30 ff.), Hering (I, 144 ff.) och andra forskare hafva fastställt, 

 att kraftiga gipsförhand, anbragta kring växtdelar, försätta 

 deras meristem och kambier i tillstånd af inaktivitet, på 

 samma gång som den funktionella kapaciteten emellertid 

 lämnas ostörd. En ändamålsenlig försöksmetodik skulle så- 

 lunda kunna grundas på förfarandet att ingipsa konvexsidan 

 af böjda rotobjekt i krökningszonen och därigenom utsätta 

 denna för ett kraftigt mekaniskt tryck, medan den midt emot 

 befintliga konkavsidan lämnades intakt. 



Med denna princip som basis utarbetade jag följande 

 metod. Planparallella träskifvor af omkring 1 decimeters 

 längd, 1 — 2 centimeters bredd samt 3 å 4 millimeters tjocklek 

 tillskuros i ena änden, så att denna erhöll formen af en båg- 

 linje med en i olika försök något växlande, längre eller kor- 

 tare radie. Kanten af nämnda ände fördjupades till en grund, 

 jämn ränna. Träplattorna öfverdrogos därefter med ett tunnt 

 lager af smält paraffin. 



Som försöksväxter använde jag unga groddplantor, hvilka 

 uppdrogos på vanligt sätt, därigenom att frön, resp. frukter 

 efter den vanliga förbehandlingen (12 — 24 timmars svallning 

 i vatten) bragtes i institutets värmerum (Pfeffer, III) till 

 groning i genomfuktad, lucker sågspån, där de fingo utvecklas 

 under några dygn.' När deras rötter nått en längd af om- 



* Den vid det växtfysiologiska institutet i Leipzig begagnade kultur- 

 metoden, som jag följde vid dessa undersökningar, har beskrifvits i ett 

 arbete af Luxburg (I, 408 ff.), till hvilket jag hänvisar med afseende på 

 ytterligare detaljuppgifter i fråga om mina försöksväxters odling. 



