OTTO GERTZ, STUDIER ÖFVER MORPHAESTHESI. 27 



Analoga härmed äro de föga studerade fall, som Leskrif- 

 vits hos Sempervivtim Wvlffenii Hoppe och S. tectorum L., 

 där rötter enligt Walpers (I, 646) kunna uppträda inneslutna 

 i moderstammen, hos Solanum tuberosum L., där Grönland (I, 

 44) iakttagit rötter, som hade utvecklats i det inre af moder- 

 knölen och därvid nästan helt uttömt dess reservämnen, samt 

 hos Narcissus poHicus L. ß angustifolius. där Gay (I, 221) i 

 löken funnit adventivrötter longitudinalt genomtränga stän- 

 gelns parenkymväfnader. 



Tilläggas skall därjämte, att, enligt uppgift hos Jörgen- 

 sen (I, 144), redan Gaudichaud omnämnt iakttagelser öfver 

 växter, som utveckla rötter, inneslutna inom moderorganets 

 parenkym. Då originalarbetet icke varit mig tillgängligt, 

 måste jag med afseende på dessa undersökningar inskränka 

 mig till deras blotta omnämnande. 



Jag har lämnat denna utförliga redogörelse för tidigare 

 iakttagna fall af intraparenkymatiska (kortikala eller medul- 

 lära) rötter, emedan litteraturen öfver dessa från mer än en 

 synpunkt anmärkningsvärda förhållanden, mig veterligen, icke 

 blifvit på annat ställe sammanställd. Det framgår af hvad 

 jag anfört, att sådana rötter ingalunda äro så sällsynta, som 

 man skulle förmoda, att de visserligen i många fall, såsom 

 hos ingipsade objekt, äro att betrakta som abnorma, pato- 

 logiska företeelser, i andra fall åter kunna rent af sägas re- 

 presentera en normal utbildningsform hos rotsystemet, såsom 

 exempelvis inom familjen Bromeliaceae. Huruvida möjligen 

 äfven i sistnämnda fall en mera fast, xerofil byggnad af 

 moderorganets periferiska partier föranledt, att de utväxande 

 rotanlagen utsättas för kraftigt tryck liksom hos ingipsade 

 växtdelar, och sålunda utgör den rent primära betingelsen för 

 dessa växters egendomligt utvecklade rotsystem, må tillsvidare 

 lämnas därhän. 



Arbetets följande del utgör en redogörelse för mina iakt- 

 tagelser och försök öfver sidorotbildningen hos longitudinalt 

 klufna rötter samt hos rötter, utsatta för tryck i tvärrikt- 

 ning. Ehuru jag företagit dessa undersökningar närmast för 



