OTTO GERTZ, STUDIER ÖFVER MORPIIAESTHESI. 29 



på längden med en fin, hvass skalpeli. ^ Snittet fördes nog- 

 grant transversalt, så att hvarjo skänkel erhöll hälften af 

 den intakta rotens xylenielement, samt möjligast centralt, så 

 att rothälfterna blefvo fullt lika och symmetriska. Rothälf- 

 terna drogos därefter något i sär från hvarandra och upp- 

 spändes bågformigt å korkplattor i olika lägen, så att de 

 bägge externsidorna i några försök blefvo konkava, i andra 

 försök konvexa, i åter andra fall på det sätt, att rotens ena 

 skänkel böjdes med konvexiteten utåt, den andra med kon- 

 vexiteten inåt. Fixeringen af skänklarne i de önskade lägena 

 skedde medelst fina träs})ärrar, inskjutna i korkplattan. 



Försöksväxterna inplanterades, med de klufna rötterna 

 monterade å korkskifvorna, i genomfuktad, lucker sågspån, 

 och kulturerna fingo under några dygn utvecklas i labora- 

 toriets värmerum. 



Lupinus albus L. 



Försöken utföUo så, att sidorötter konstant utvecklades 

 från moderrotens bägge skänklar. Till sin anläggning visade 

 de sig vara fullkomligt oberoende af moderrotens form i 

 de resp. försöksserierna. Vare sig rotbågen orienterats med 

 konvexiteten utåt eller inåt i förhållande till snittplanet, 

 eller rothälfterna öfver hufvud taget icke krökts i försöken, 

 utan uppspänts fullt raka, kommo sidorötter i tillnärmelsevis 

 lika antal till utveckling. På grund af de i Zwpmws-rötterna 

 rådande anatomiska förhållandena uppträdde de å hvarje 

 skänkel i endast en längdrad (orthostich). 



Det sidorotbildn ingen behärskande, morfogena inflytande, 

 som å intakta rötter låge grundadt i krökningsmomentet, 

 synes sålunda hafva genom längdklyf ningen upphäfts. Det 

 får likväl icke lämnas oanmärkt, att moderroten i viss mån 

 förlorat sin enhetlighet genom den behandling, som den un- 

 derkastats i dessa försök. Förhållandena i longitudinalt 

 klufna rötter kunna därför icke utan vidare jämställas med 

 de i intakta rötter rådande, men väl synas mig de här vunna 

 resultaten vara af värde för tydningen af morphaesthesifeno- 

 menets natur. 



^ I de regenerationsförsök, som Köhler utfört med klufna rötter (I, 

 4\ hade klyfningen liksom i flera af Stingls försök icke skett genom längd- 

 snitt, utan framkallats genom stark hoppressning af rotspetsen, i Stingls 

 försök till en del genom att låta rötternas spetsar växa mot uppspända, 

 fina trådar (I, 224). 



