OTTO GERTZ, STUDIER ÖFVER MORPHAESTHESI. 



33 



kavsidan (fig. 5, b), hvilket för öfrigt vore att förutse i be- 

 traktande af de i föregående försök vunna resultaten. 



Phaseolus multiflorns Willd. 



Vid mina försök med denna växt förhöllo sig rötterna 

 analogt med Lupi7ius-TÖtter. Något påvisbart inflytande af 

 krökningsmomentet kunde å 

 klufna rötter icke iakttagas, 

 utan sidorötter utvecklades 

 i lika mängd, vare sig rot- 

 skänklarne voro raka eller 

 krökta i konvex eller konkav 

 riktning. Detta var fallet icke 

 blott med de sidorötter, som 

 anlagts å moderrotens från 

 rotanlag fria zon, utan äfven 

 med de ersättningsrötter, 

 som framkommo å äldre 

 moderrötter, hvilkas primära 

 sidorötter aflägsnats. 



Å figuren 6 har jag af- 

 bildat en äldre groddplanta 

 af Phaseolus inuliijlorus, där 

 de tidigare utvecklade sido- 

 rötterna och de hypokotyla 

 adventivrötterna afskurits. 

 De efter hufvudrotens klyf- 

 ning i riklig mängd frambry- 

 tande sidorötterna hade inom 

 få dygn utvecklats och fun- 

 nes i lika mängd förhanden 

 å dess bägge skänklar. Fig. 6. 



Vicia Faha L. 



Liksom i försök med Lupimis albus och PJmseolus multi- 

 jlorus klöfvos hufvudrötterna transversalt, uppspändes å 

 korkplattor med rothälfterna bågformigt orienterade, så att 

 barksidan blef konvex eller konkav, och planterades i såg- 

 spån. De resultat, som erhöllos, blefvo också desamma 



Arkiv för botanik. Band 13. N:o 12. 3 



