34 



ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 13. N:0 12. 



som med Lupinus och Phaseolus. En mycket påfallande 

 företeelse var sålunda äfven hos Vicia i^a6a-rötterna den 

 utomordentligt allmänna bildningen af sidorötter. Sådana 

 uppträdde å barksidorna såväl när rothalfvorna omböjts 

 i konvex som i konkav riktning (fig. 7). Det visade 

 sig emellertid vid upprepade tillfällen, att sidorotbild- 

 ningen ofta sätter in uteslutande å de kraftigaste kon- 



Fig. 7, a. 



vexbågarna. I dessa fall voro rotskänklarna å större eller 

 mindre sträckor, särdeles när raka och bågböjda zoner före- 

 funnos å en och samma skänkel, fria från sidorötter, me- 

 dan sådana i stället utvecklades i kraftiga knippen lokalt å 

 bågarnes konvexsida. Mången gång ersattes sidorotknippena 

 å dylika ställen af en eller ett fåtal kraftiga bandrötter, 

 som i spetsarna delade sig i 3 ä 4, ända till 5 normala 

 rötter. Att fascierade rötter icke sällan uppträda vid rot- 

 systemets regeneration omtalas redan af Vöchting (I, del 

 II, 20, fig. 4) och VAN TiEGHEM samt bland senare forskare 

 af LoPRiORE (II, 276), Boirivant (I, 616) och Nordhausen 



