OTTO GERTZ, STUDIER ÖFVER MORPHAESTHESI. 39 



Att sådana torsionsfenomen icke sällan uppstå vid rege- 

 neration af längdklufna rötter, omnämnes i Stingls arbete 

 (I, 222). »Die beiden Gabelteile zeigten in den Anfangs- 

 stadien schwache Divergenz, die sich bei einigen Rege- 

 neraten auch während der weiteren Entwicklung behauptete. 

 In wenigen Fällen wieder folgte auf die Divergenz sehr bald 

 eine Konvergenz der beiden Teile. Bei der weitaus grösseren 

 Zahl dagegen traten auffallende Torsionen auf; die beiden 

 Gabelteile waren entweder korkzieherartig verschlungen oder 

 es erschien, besonders wenn ungleichstarke Äste sich ent- 

 wickelten, der stärkere Ast vom schwächeren gleichsam um- 

 sponnen; manchmal wieder hatte nur der eine Ast tordiert, 

 während der andere die normale Wachstumsrichtung beibe- 

 hielt.» 



För öfrigt kunna äfven intakta rötter stundom visa ett 

 dylikt, om klängenas funktion i någon mån erinrande förhål- 

 lande. HocHREüTiNER har hos Zannichellia palustris L. och 

 Potamogeton densus L. (I, 92, figg. 5 — 10) beskrifvit omböjda, 

 klängelika rötter och i anslutning till dessa observationer 

 omtalat några af andra författare omnämnda, analoga fall. 



Mina försök med Lupinus albus, Phaseolus multijlorns 

 och Vicia Faha hafva sålunda visat: 1) att sidorötter icke 

 utvecklas endast å konvexsidan, om fullt raka, från rotanlag 

 fria rötter klyfvas och de erhållna skänklarne bibringas krök- 

 ning i konvex eller konkav riktning; 2) att sidorötter ut- 

 vecklas uteslutande utefter den yta, som representerar kon- 

 vexsidan af en tidigare krökt, intakt rot, äfven om dess 

 konvex- och konkavsidor genom ett längdsnitt isoleras från 

 hvarandra; 3) att ersättningsrötter å äldre rotdelar anläggas 

 allsidigt äfven i sådana fall, där moderroten klufvits och dess 

 skänklar bibragts bågformig krökning i olika riktning; samt 

 4) att sidorotbildningen å längdklufna rötter icke synes på- 

 verkas, hvarken i befordrande eller hämmande riktning, af 

 tyngdkraften. 



Som jag anmärkt i inledningen, hade samtliga här be- 

 skrifna försök afslutats redan sommaren 1906. År 1909 pub- 

 licerade Klatt en undersökning, där han anför en serie iakt- 



