■^8 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 13. N:0 12. 



1 



ligheten att ersätta konvexsidans produktion af sidorötter 

 genom nybildning af sådana från konkavsidan få nekande 

 besvaras. 



Hvad beträffar en i anslutning härtill behandlad andra 

 fråga, sidorötternas utveckling å längdklufna, i olika riktning 

 krökta rötter, hafva mina undersökningar visat, att ingen 

 inverkan af krökningsmomentet gör sig i det stora hela gäl- 

 lande, för så vidt icke krökningen är särdeles skarp. I så- 

 dant fall synes den äfven å klufna rötter leda till, att sido- 

 rotbildningen främjas å konvexsidan och mången gång lokali- 

 seras till enbart detta ställe. 



Att omböjda rötter, som blifvit utsatta för kraftigt ra- 

 dialtryck, förhålla sig på samma sätt som intakta rötter, 

 bortsedt därifrån att bildningen af sidorötter i någon mån 

 hämmas, utgör en tredje punkt af principiell betydelse. 



Till slut några ord helt allmänt om krökta rötters sido- 

 rotbildning. Ehuru det är en rotsystemet tillkommande, 

 generell egenskap att vid lokal krökning utbilda anlag till 

 sidorötter uteslutande å bågens konvexsida,^ beror det tydligen 

 af kulturbetingelserna, om fenomenet skall göra sig i högre 

 grad gällande. Sorauer (I, 77, 135) har hänvisat till vatten- 

 kulturer, emedan yttringar af rötternas morphaesthesi där 

 kunna med lätthet iakttagas. Ett gynnsamt objekt för sådana 



* Ehuru litteraturen före Nolls första meddelande (1894) icke inne- 

 håller några uppgifter (bortsedt från den undersökning af Jöbgensen, som 

 jag i det föregående citerat) om krökta rötters konvexsidiga förgrening, 

 finnes likväl förhållandet mången gång riktigt återgifvet i sorgfälligt utförda 

 afbildningar, som tidigare auktorer lämnat af bågböjda rötter. Bland ar- 

 beten öfver rotens morfologi, som jag genomgått för vinnande af material 

 för de studier jag här publicerat, vill jag såsom exempel omnämna Ir- 

 MISCHS (III, 121, fig. 23;, där en spiralformigt vuxen hufvudrot af Lysi- 

 Tnachia vulgaris L. afbildats med konvexsidig förgrening, samt Darwins 

 arbete öfver växternas rörelser (I, 451, fig. 195), där ett afbildadt individ 

 af Vicia Faba visar sidorötter å konvexsidan af ett krökt rotparti. 



Bland senare offentliggjorda undersökningar, som i figurer bragt morph- 

 aesthesifenomenet till uttryck, nämner jag Büsgens arbete öfver dikotyla 

 vedväxters rötter, där förhållandet antydes hos exempelvis Carpinus Betu- 

 lua L., Coffea liberica Hiern. och Acer platanoides L. 



Det framgår af den framställning, jag i det föregående länmat, att 

 det för sidorötters lokalisation på krökta växtdelars konvexsida uteslu- 

 tande är afgörande, att moderorganet är en rot, däremot af ingen betydelse, 

 om det morfologiskt representerar en hufvudrot, sidorot eller adventivrot. 

 Hos Phaseolus vulgaris L. t. ex. iakttog Portheim (I, 474, fig. 5) konvex- 

 sidig förgrening å bågböjda, från basen af isolerade kotyledoner utvecklade 

 adventivrötter. 



