4 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 12. N:0 2. 



Den är sålunda här äfven att betrakta som endemisk på sam- 

 ma gång som en reliktform. 



Hvad öfriga arter beträffar, som äro spridda i Norrlands 

 kustområde, så tillhöra de flera skilda kategorier. 



Ett ganska stort antal utgöres af former, som att döma 

 af deras förekomster måste anses vara under olika tider införda 

 till Norrland genom odlingen och samfärdseln. De förekom- 

 ma nämligen nästan uteslutande på lokaler, som på ett eller 

 annat sätt berörts af samfärdseln och kulturen, såsom på 

 gårdsplaner och ruderatplatser, vid vägar, dikeskanter och på 

 konstgjorda vallar och liknande ståndorter samt äro hufvud- 

 sakligen spridda efter de större färdvägarna och järnvägs- 

 linjerna, där de anträffas vid stationerna eller i deras närmaste 

 grannskap. Endast sällan anträffas de på naturlig mark i 

 närheten. En del af dem äro säkerligen sedan lång tid till- 

 baka införda såsom T. Dahlstedtii och diiplidens och före- 

 komma nu vid de större järnvägsstationerna t. ex. ända 

 till Östersund i Jämtland. Andra åter häfva en mer eller 

 mindre sporadisk förekomst och många af dessa äro utan 

 tvifvel i niycket sen tid införda. Hit räknar jag följande 

 arter: T, alatum, ambly centruin, aiigustisquameum, biforme, 

 canaliculatum, caudatulum, expallidiforme, fasciatum, hama- 

 tum, inte?Tuptum, Kjelhnani, Iceticolor, longisquameum, mi- 

 midi forme, ohliquilobmn, piceatum, prceradians, polyodon och 

 privum samt trilobatum. En annan grupp sammansättes 

 af former, som i södra Sverige hafva en vidsträckt utbred- 

 ning och äfven äro spridda i södra Norge och Finland. Till 

 denna grupp räknar jag en del i Norrlands kustland sparsamt 

 eller mera allmänt förekommande former, som på grund af 

 sina ståndorters beskaffenhet utan tvifvel måste anses hafva 

 spontant erhållit sin nuvarande utbredning. En del af dem 

 äga en mera sporadisk förekomst och äro troligen att anse 

 som relikter. Dessa tillhöra nämligen en formgrupp, som i 

 Europa företrädesvis äger en sydöstlig eller S3^dhg utbred- 

 ning och äfven på skandinaviska halfön afgjordt äga syd- 

 östlig och sydlig utbredning. De äro utan tvifvel till oss 

 invandrade under en varmare period, sannolikt samtidigt 

 med ekfloran. Hit höra T. fulvum, Icetum *obscurans, mar- 

 ginatum, proximum och möjligen äfven tenuilohum. iVndra 

 till denna kategori hörande arter äro T. intricatum och re- 

 troflexum och sannolikt äfven tenebricans, som dock inåt Jämt- 



