6 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 12. N:0 2. 



två i växtgeografiskt afseende skilda grupper. Den ena 

 af dem utgöres utan tvifvel af arter som företrädesvis invand- 

 rat under skilda tider af ekperioden. Hit höra de flesta arter 

 af de sydsvenska Vulgaria, samt flertalet Erythros j)er ma 

 och sannolikt äfven Palustria. Hvad den senare gruppen 

 beträffar, representeras den af fj^a former, hvilka med all 

 sannolikhet äro invandrade från sydost, samt en: T. balticum, 

 som utan tvifvel är invandrad från sydväst. Af Vulgaria 

 äro en stor procent allmänt utbredda öfver hela södra Sverige 

 och en del af dem liksom vissa Erythros perma ha sprid t sig 

 m. el. m. långt mot norr i Norrlands kustlandskap. Dessa 

 tillhöra utan tvifvel de tidigaste invandrarna. Af öfriga 

 till denna grupp hörande arter äga vissa former sin hufvud- 

 sakliga utbredning i västra Sverige. Åtskilliga af dessa äga 

 ett särskildt intresse, alldenstund de åter uppträda i södra 

 Finland, men utom i sydvästra och sydligaste delen af Sve- 

 rige föröfrigt saknas i det sydsvenska området. Utan tvifvel 

 skola kommande undersökningar visa, att de äga en samman- 

 hängande utbredning söder och öster om Östersjön. Ej så 

 få af dem äro redan bekanta från Östersjöprovinserna, lik- 

 som flera östsvenska. De äro säkerligen ganska sent invand- 

 rade till vårt land. Andra former ha sitt centrum eller 

 uppträda hufvudsakligast i östra Sverige och äro af allt att 

 döma invandrade från sydost. 



Flera af de sydsvenska Vulgaria äga en så egendomlig 

 sprängd förekomst, att det är mer än troligt, att de (och 

 beträffande några åtminstone inom en del af utbrednings- 

 området) äro införda genom odlingen. Åtskilliga af dem 

 äro företrädesvis anträffade vid våra större sjöstäder och hamn- 

 platser. I södra Sverige möter det naturligtvis betydligt 

 större svårigheter att särskilja de införda formerna från de 

 spontana eller att afgöra, i hvilken del af sitt utbrednings- 

 område de äro att räkna till den ena eller andra kategorien, 

 än i norra Sverige. Ofta ha de på vissa områden vunnit stor 

 spridning äfven på af odlingen oberörd mark. För afgörande 

 af denna fråga, försåvidt den i h var je enskildt fall någonsin 

 kan af göras, äro naturligtvis så talrika ståndortsuppgifter 

 som möjhgt jämte noggranna uppgifter om lokalens beskaf- 

 fenhet af nöden. 



Beträffande Erythros perma hafva de flesta en sydostlig ut- 

 bredning och äro helt säkert invandrade från sydost. Många 



