16 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 12. N:0 2. 



Antherce polline carentes (v. rarius polliniferae). 



Stylus ± luteus, stigmatibus ± virescentibus. 



Achenium fusco-olivacenm v. olivaceo-uinbrinum, superne 

 et S8epe fere ad basin ± crebre et acute spinuiosum, csete- 

 rum late spinuloso-tuberculatum v. tuberculatum, 3,5 — 4,5 

 mm. longum, 1 mm. latum v. paullo latius, pyramicle 0,5 

 — 0,7 mm. longo, ± conico, rostro 7 — 9 mm. longo. 



Denna art är, såsom förut antydts, nära besläktad med 

 T. ceratolohiim Dahlst., från hvilken den hufvudsakligen 

 är skild genom de uppåt bredare, m. el. m. tunglika bladen 

 med få, vanligen blott 3 — 6, helbräddade eller på sin öfre kant 

 med en eller ett par långa, ofta krökta syltänder försedda 

 flikar, jämförelsevis väl utvecklade pil- eller spjutlika änd- 

 flikar, som ofta, is^mnerliet på de inre bladen, äga ett par 

 motsatta syllika, krökta tänder ofvan de utstånde eller något 

 nedåtriktade, ej sällan i spetsen klolikt krökta sidoloberna, 

 samt löst tilltryckta, vanligen m. el. m. utstående ytterholk- 

 fjäll och rikligare (ofta ända till basen) taggiga eller nedtill 

 m. el. m. groft knöliga, bredare och mörkare färgade achenier. 

 Innerbladen äro på lobernas öfre rand rikligare tandade lik- 

 som ändlobens nedre kant. Hos en del indvid kunna äfven 

 ytter- och mellanbladen få tätare syltänder på alla, isynnerhet 

 de nedre loberna. Kantblommornas utsida är m. el. m. 

 rödviolett färgad, oftast mindre rent än hos T. ceratolobum. 



I min första beskrifning af arten, i ofvan anförda arbete 

 af GuNXAR Andersson och H. Hesselman, ingick äfven 

 den senare utbrutna T. rej)letum. I Botaniska Notiser skilde 

 jag båda formerna, och samma material (från Jämtland och 

 Härjedalen), som på anf. st. låg till grund för beskrif ningen 

 af T. croceum, utgör äfven materialet för närvarande beskrif- 

 ning. Några oriktigheter med afseende på frukten ha här 

 blifvit rättade. I G. Anderssons och H. Hesselmans ofvan 

 anf. uppsats har jag äfven upptagit lokaler från Spetsbergen. 

 Dessa höra dock till en helt annan art, nämligen T. hrachy- 

 ceras Dahlst. Isländska och grönländska exemplar tillhöra 

 ej T. croceum i den mening jag här tagit den, ehuru de till 

 en stor del äro mycket närstående. 



Den formgrupp, till hvilken T. croceum hör, är ytterst 

 mångformig och består dels af ett stort antal sinsemellan 

 och till T. croceum ytterst närstående former, h vilka till synes 

 endast afvika från hvarandra genom smärre skillnader med 



