HUGO DAHLSTEDT; XORDSVENSKA TARAXACA. 27 



samma. Med afseende på sina ytterblad är den dock lättare 

 skild. Bladflikarna äro betydligt bredare än hos T . obtusatum 

 med högt hvälfd r} gg, som än småningom, än med svagt afbrott 

 öfvergår i den nedåt- eller utåtriktade spetsen (hvarigenom 

 flikarna ofta bli bredt klolika) eller, isynnerhet hos de yttre, 

 med mera tvärt afbrott är skild från den tämligen långa, ut- 

 stående, eller till och med uppåtböjda spetsen. Hos en del blad 

 öfvergår denna lobform i en nästan triangulär med kort spets. 

 Ändloben är spjutlik eller oftare triangulär, ofta t. o. m. rhom- 

 boidisk med skarpa och korta basallober och spetsig eller till- 

 spetsad. Hos motsvarande exemplar af T. obtusatum har änd- 

 loben kort trubbad eller t. o. m. något rundad spets med mera 

 utstående, bättre afskilda och mindre spetsiga sidolober. De 

 öfriga loberna äro kortare än hos T. purpuridens med mindre 

 hvälfd, ofta till och med något insvängd rygg samt mindre 

 spetsiga. Loberna äro dessutom i genomsnitt färre. Inbukt- 

 ningen mellan tvenne lober blir hos T. obtusatum äfven bredare 

 med rundad botten, då däremot hos T. purpuridens loberna bilda 

 en trubbig eller spetsig sällan vid själfva basen af rundad vinkel 

 med hvarandra. Båda arterna äro äfven hvarandra mycket 

 lika med afseende på de inre bladen, men hos T. obtusatum 

 äro hos dessa blad de större tänderna glesare, mera utstående 

 eller på bladets öfre del till och med något uppåtriktade, hvar- 

 emot de hos T. purpuridens sitta tätare och äro mera nedåtrik- 

 tade samt mera tydligt klolika. Hos den förra är den hela spet- 

 sen bredare med mera konvexa sidor, hos den senare är den 

 längre med rakare sidor. 



Pä frukterna skiljas dock de båda arterna alltid väl från 

 hvarandra. T. obtusatum har ljust tegelröda eller rostgula fruk- 

 ter, T. purpuridens däremot mer eller mindre smutsigt halm- 

 gula med något olivgrön anstrykning. 



Hos T . obtusatum har korgen en mörkt saffransgul färg, 

 och är glesare, kanske mest till följd af de oftast starkt rännfor- 

 miga blommorna och hos dessa är det färgade bandet purpur- 

 violett, stötande i gråviolett, hos T. purpuridens är korgen af 

 något ljusare färg och ser mera tät ut genom de mera platta 

 kantblommorna, hvilkas strimma isynnerhet upptill är mera 

 lysande purpurfärgad. 



Hos T . obtusidens hafva bladen ofta, åtminstone delvis, 

 tydligt ehuru ljust röda medelnerver, hos T. purpuridens äro 

 dessa bleka eller brungula. Den senare är utan tvifvel äfven 



